200 
hägg och rönn. 
I. undervegetationen 
härska antingen de vanliga 
skogsrisen eller Chamcenerium, blandad med gräs. 
Den här uppgjorda artlistan fick följande utseende: 
Betula pubescens BR. 
Juniperus communis H, R. 
Prunus Padus R. 
Ribes rubrum R. 
Rubus ideus R. 
Sorbus aucuparia BR. 
Aira flexuosa R 
TAntennaria alpina H. 
> dioica H. 
Calamagrostis purpurea R. 
1 Carex Halleri H, R. 
Chamecenerium angustifolium R. 
Cirsium heterophyllum R. 
Empetrum nigrum R. 
Festuca ovina H, R. 
Geranium silvaticum R. 
TJuncus trifidus H. 
Melica nutans R. 
Milium effusum R. 
Paris quadrifolia BR. 
TPoa cesia H. 
»  nemoralis BR. 
Polypodium vulgare BR. 
Rubus saxatilis R. 
"Sedum annuum H, Bl. 
Solidago virgaurea R. 
+Stellaria longifolia R. 
Cystopteris fragilis H. Vaccinium Myrtillus RB. 
Dryopteris Linneana R. > vitis idea BR. 
> Phegopteris R. T Woodsia alpina H. 
Summa 33 arter, af hvilka 6 enbart förekommo 1 hammaren. 2 
voro sydskandinaviska och 5 alpina. 
Det sydskandinaviska floraelementets förekomst i sydbergen be- 
tingas enligt ANDERSSON och BIRGER af tvänne faktorer, nämligen 
dels af dessa ståndorters ovanligt varma lokalklimat, dels af att 
konkurrensen från barrskogsflorans sida här är så godt som upp- 
häfd. Beträffande den förra omständigheten kan man ju utgå ifrån, 
att dessa lokaler på grund af de gynnsamma expositionsförhållandena 
skola erhålla betydligt högre temperaturer under den varma års- 
tiden än den på samma nivå belägna omgifningen. Några närmare 
mätningar öfver beloppet af denna termiska anomali hafva dock 
icke ännu utförts. Jag såg mig därför föranlåten att samtidigt med 
mina här beskrifna vegetationsundersökningar verkställa några dy- 
lika. 
Härvid användes tvänne J. Richards termografer, som gifva ett 
utslag af 1,5 mm. per grad C. och voro utrustade med cylindrar 
för 14 dagars gång. De uppställdes i burar af den vanliga inter- 
