204 
rensen mellan sydberget och den öppna dalbottnen belöpte sig till 
5,59 (den 25/7 kl. 2 f. m.) 
Att sydbergens värmeöfverskott hufvudsakligen inträder under nat- 
ten beror tydligen på, att den under dagen starkt uppvärmda ham- 
maren under natten meddelar en del af det sålunda magasinerade 
värmet åt de närliggande luftskikten. Sydbergen synas alltså i ter- 
miskt hänseende ej så mycket karaktäriseras af högre maximitem- 
peratur eller större värmesumma än omgifningen utan mera genom 
betydligt högre minimitemperaturer. Det torde vara främst 
denna faktor som betingar de sydskandinaviska arternas förekomst 
i sydbergen, ty härigenom uppstår den i fysiologiskt hänseende 
betydelsefulla fördelen att nämnda växters optimitemperatur ej så 
lätt under någon del af dygnet kommer att underskridas. 
Rent växtklimatiskt sedt torde i själfva verket sydbergen vara mera 
gynnade än hvad som framgår af de här meddelade värdena. Dessa 
referera sig ju till lufttemperaturen i skuggan 1,6 m. ö. marken. 
Härigenom har jag vunnit, att de bli direkt jämförbara med de 
meteorologiska stationernas värden”). Men de uttrycka ej det värme- 
mått, som kommer de sydskandinaviska arterna och deras olika 
organ till del. Till de mest känsliga af dessa senare torde, såsom 
jag förut påpekat (6), få räknas rötterna. Tyvärr hade jag inga 
lämpliga instrument disponibla för mätandet af marktemperaturen 
i rotskiktet, men det är sannolikt att sydbergen särskildt om natten 
i detta hänseende visa ännu större värmeöfverskott än beträffande 
lufttemperaturen. Mäter man denna senare på den höjd öfver mar- 
ken, till hvilken ifrågavarande arter nå (0,15—0,25 m.), blir helt säkert 
dessa ståndorters värmeöfverskott äfven med hänsyn till lufttempe- 
raturen betydligt större än mina värden utvisa, emedan ju markens 
magasinerade värme mera måste influera på det lägsta luftlagret än 
på de högre. Ett exakt mått på de värmeförhållanden, under hvilk: 
dessa arters ofvanjordiska organ fungera, kan emellertid endast vin- 
nas genom att man mäter temperaturen i de lefvande örtartade växt- 
delarne själfva. Deras temperatur torde förete betydliga afvikelser 
från luftens. Detta framgår t. ex. af ASKENASY'Ss bekanta, ehuru 
medelst en bristfällig metod utförda försök (2). Äfven URSPRUNGS 
(17) och STAHLS undersökningar (12) äro i detta hänseende upp- 
lysande. 
Att detta sydbergens värmeöfverskott är en synnerligen betydelse- 
" Detta har för mig varit afgörande. 
