226 
för artens bestånd. Arter af A-typen fordra med nödvändighet sprid- 
ningsbiologisk kompensation. GupPpy framhåller vattenfåglarnes (de 
stora distansernas fåglar!) stora betydelse för vattenväxternas spridning. 
En stark kompensation till eljest högst reducerade spridningsmöjlig- 
heter! - Effekten: många kosmopoliter just bland vattenväxterna. 
En undersökning af hithörande förhållanden torde leda till bevis 
för det antagandet, att ju mindre fröet själft är utrustadt (försedt med 
»ekologismer») för spridning i sitt naturliga spridningsmedium, desto 
effektivare ingriper extra spridningsagens, för hvilket växten utbildat 
specifika ekologismer eller m. a. o. kompensationens storlek är direkt 
proportionell mot bristen. Jämförda i kompensationshänseende är 
den specifika ekologismen hos Scirpus lacustris kalkborsten, som 
ge tillfällig flytförmåga, med tillfälle till fortsatt spridning, epizoisk 
och måhända äfven endozoisk, hos Potamogeton natans stenköttets 
röda färg, som inbjuder till endozoisk spridning. I betraktande af 
den längre flyttiden hos Potamogeton natans kan indirekt slutas, att 
den större kompensation ligger hos Scirpus. Eriophorum har vind- 
spridningen som kompensation till den korta flyttiden. 
Carex stricta har en jämförelsevis tidig fruktmognad och en kort 
flyttid. Kommer därtill, hvad jag funnit, att groningen sker under 
samma vegetationsperiod, är här till synes illa sörjdt för spridningen. 
Kompensationen är här emellertid med största sannolikhet epizoisk 
spridning (med vattenfåglar). Märk, att frukterna äro mycket lätta 
och nästan platta. Under den korta flyttiden, slutet af juli och början 
af augusti (sammanfallande med tiden för stark aktivitet hos sjö- 
fågel), äro de ej vätande, och genom experiment kan lätt visas, 
att adhesionen mellan tvenne icke vätande kroppar (här mellan 
Carex stricta-frukterna och sjöfågelfjädern) är större än om den ena 
eller båda äro vätande. 
De med permanent flytförmåga ha gifvetvis ingen kompensation 
att uppvisa. De ytterst glatta fröna af t. ex. Alnus, Menyanthes ge 
ej tillfälle till epizoisk spridning, i stället en konsekvent tillpassning 
enbart för hydrochori, hvilket också går precis ihop med deras 
karaktär af strandväxter (särskildt Alnus). Carices med en mera 
begränsad flytförmåga; kompensation: utriculusspetsens vidfästnings- 
förmåga — eller ock behöfver ej alls någon kompensation tänkas; 
ty i hydrofilt afseende inta de en medelställning. 
