233 
Antalet frön i hvarje reffla | S:a antall 
a b d | frön 
4 VA MM Ae 
Carex panicea (= p)...... 23 (9,2 38 (15,3) | 133 (53,5 55 (18) | 249 
x  Hornsch. (= h). | 44 (20,2) | 60427,5) | 76 (35 38 (17;aV 218 
>» — glauca (= g,)..... TA P2I136 (40)-1--92 (27 36 (10,6) | 341 
Sesleria coerulea (= S)| 108 (35,4) | 112 (36,7 63 (20,7 22 (7.8) | 308 
Scirpus pauciflorus(= Se) 68 (34,3) | 80 (40,4) | 41 (20,1 9 (4,5 | 198 
Cladium Mariscus(= C1.)| 49 (23,7) | 94 (45,4) | 56 (27 8-(5:5); | FO 
I Sparganium min.(= Sp.) 9 (4,2 34 (16) | 101 (46,8) | 72 (33,8) | 216 
Häraf framgår, hvad som redan fört funnits, variationen i specifik 
vikt för hvarje art. Alla innehålla alla de fyra viktklasserna. Hela 
variationsamplituden framgår af diagrammet. Det att t. ex. af Carex 
panicea ej mindre än 104 (de tyngsta) stannade i periferien betyder 
med största sannolikhet, att med en vidare tilltagen afsättningsyta 
en del af dessa hade fördelats på än tyngre viktsklasser, liksom de 
184 iinnersta refflan skulle med en ytterligare utvidgning (stigning) af 
bottnen åt det hållet ha delvis fördelats på lättare viktsklasser. Kur- 
vornas verkliga formtyp framgår ej häller exakt af dessa försök. 
Med elt större antal refflor hade någon eller några kanske befunnits 
flerspetsiga, som också konstaterades med användande af den förra, 
mera individuella metoden, d. v. s. för några arter erhölls flera — 
visserligen näraliggande — spridningscentra. Här har erhållits ett 
spridningscentrum för hvarje art, d. v. s. en jämn ökning af antalet 
frukter från de lättaste och de tyngsta mot ett maximum, liggande 
inom gränser, som bero af det sätt, hvarpå viktsklasserna definierats. 
Därur förklaras också utan tvifvel det vanliga sättet för associa- 
tionernas uppträdande: en och samma associations gruppvisa fördel- 
ning med förtätade kärnor inom formationen. Kärnorna äro då 
antingen hufvudkärnor, motsvarande en kurvas maximum och till 
sitt antal och sin fördelning beroende af strömnings- och sedimen- 
teringsförhållandena inom spridningsområdet, eller ock sekundära 
kärnor, motsvarande sekundära maxima hos en flerspetsig kurva. 
Hvad - beträffar ordningsföljden mellan de olika arterna är den 
enligt diagrammet denna: Scirpus pauciflorus och Sesleria (de tyngsta), 
Cladium, Carex glauca, C. Hornschuchiana, C. panicea, Sparganium 
(lättast). Scirpus- och Sesleria-kurvorna äro nära nog samlöpande. 
Skillnaden enligt den förra metoden är dock afgjord (jmfr tab. s. 228). 
Skiljaktigheten torde bero på att 1 förra fallet voro Scirpus-frukterna 
åtskilda och pröfvades en efter en. Vid centrifugeringen däremot 
