235 
duglighet därför. Carex glauca-kurvan placerar teoretiskt den asso- 
ciationen utanför på lägre nivå än de tre nyssnämnda Carex-arterna; 
men den anomalien skulle också gälla en hel del typiska landväxter, 
d. v. s. all jämförelse är här omöjliggjord. I själfva verket är Carex 
glauca snarare ett lundängselement, ehuru äfven en typisk bestånds- 
del af myrlaggens allra öfversta och torraste del. — Detsamma gäller 
Sesleria. 
I spridningens väsen, vare sig den sker med tillhjälp af det ena 
eller andra yttre agentiet, ligger något riktningslöst, blindvis skeende 
och den torde vanligen uppfattas så. Dock kunna spåras en hel del 
ekologiska kompensationer, som utgöra garantier för att åtminstone 
en del af spridningsenheterna få en ändamålsenlig placering, d. v. s. 
nå den mot associationen svarande typiska ståndorten. Den tillpass- 
ning, som här kan bli tal om, är gifvetvis i första hand den som 
växttypen representerar och hvarigenom ståndorten får sin begräns- 
ning, blir biologiskt karaktäriserad. Det kan emellertid ifrågasättas, 
om ej redan i den procentuella fördelningen af spridningsenheterna 
inom spridningsrayongen kan spåras en tillpassning, som ab initio 
utgör en viss garanti för associationens bestånd. Denna skulle så- 
ledes genom sina spridningsenheter tillerkännas en viss förmåga alt 
välja sin ståndort. Jag har i det föregående för ett visst slag af 
spridningsenheter, de hydrochora, sökt att helt enkelt rikta upp- 
märksamheten därpå, att denna fördelning kan sättas i samband 
med en variation 1 specifik vikt, som väl ej är annat än den indi- 
viduella (fluktuerande) viktvariation, som torde kunna påvisas hos 
hvilka frukter och frön som hälst och som kan åskådliggöras med 
en vanlig statistisk variationskurva. Denna viktvariation kan tolkas 
som en mängdvariation af det i spridningsenheten varande reserv- 
näringsförrådet med en medelvikt, som är speciellt näringsfysiologiskt 
afpassad för arten, d. v. s. är just den mängd näring, grodden be- 
höfver för att nå groddplantstadiet. Men korrelativt förbunden med 
denna tillpassning kan också tänkas en annan af den här merom- 
nämnda spridningsbiologiska betydelsen. För de hydrochora sprid- 
ningsenheterna torde den vara särdeles framträdande. Också är för 
dessa valet af vissa nivåer i förhållande till vattennivåen af 
afgörande betydelse för de motsvarande associationernas uppkomst 
eller icke. 
