: 241 
Nya lokaler för Hedera Helix L. och Taxus baccata L. i 
Stockholmstrakten. 
Under en vistelse i södra Södertörn sommaren 1914 antecknade jag 
en del nya lokaler för murgröna och idegran, hvilka det kanske torde 
intressera en och annan af Tidskriftens läsare att taga del utaf. 
Hedera Helix L. Inom Ösmo socken vid Djursnäs (å trenne ställen i 
»Brunn-skogen», ung. 1 km. NV. om gården, dels utbredd på marken, 
dels klättrande uppför tallar och granar ofta till mer än 35 meters höjd), 
Kärringboda och Dyvik. Inom Sorunda sn fann jag den på Lisön 
mellan Svalbol och Dyvik. Jag besökte också den gamla, af kyrkoherde 
LAURELL funna Hedera-lokalen på västsidan af Stora Vika kalkberg, 1!/2 
km. N. om Djursnäslokalerna, hvarest den fortfarande rikligt frodas. 
Några fertila skott har jag dock icke iakttagit å någon af ofvannämnda 
platser. Tyvärr skattas fyndorterna mycket af befolkningen, som an- 
vänder växten till rumsprydnad och till begrafningskransar; vanligen få 
då de vackraste, de uppför träden klättrande skotten först stryka med. 
Taxus baccata L. I »Stockholmstraktens växter» (1914) upptages som 
fyndorier inom Södertörnsområdet för denna växt, utom en plats i 
Österhaninge s:n, endast Torö, den senare uppgiften enligt THEDENII 
flora. Under färder i Torö s:n fann jag härstädes å själfva hufvudön 
på 5 olika lokaler (Spikhammar, Örudden, Vreta, 2 lokaler nära Kur- 
torp) spridda öfver hela ön, ett tiotal större (intill 3—4 meter höga) och 
ett flertal mindre idegranar. Dessutom har Taxus för ej länge sedan 
med säkerhet funnits på hufvudön på ytterligare trenne lokaler, där den 
nu tyckes vara utrotad. Å ön Refskär stod nära sydänden en mycket 
vacker, ung. 4!/2 m. hög idegran, på Kolguskär (Kolgårdsholmen) ett 
exemplar, och på de nordost om Koskär belägna tre små skären Lind- 
skär, Tackskär och Idklubben observerade jag en mängd exemplar, i 
synnerhet på det sistnämnda. Om den sköfling, som idegranen på vissa 
ställen undergår, får obehindradt fortgå som hittills, torde det nog ej 
dröja länge, förrän den sista idegranen inom Stockholmstrakten har fallit 
för yxan. Kanske vore det därför lämpligt att få någon af de vackrare 
lokalerna fridlyst, t. ex. ett af de små skären inom Torö s:n eller i 
Ljusterö s:n, så mycket mer som dessa små kobbar knappast ekonomiskt 
ha någon betydelse för befolkningen. Vi se redan EKSTRÖM i sin be- 
skrifning öfver Mörkö sn år 1828 på tal om idegranen (p. 134) klaga 
öfver att »detta träd är illa handteradt af Skärkarlarna, emedan en så 
hård och vacker trädart är förträfflig för dem till Notkaflar.» 
Som jag för närvarande är sysselsatt med en liten studie öfver om- 
nämnda växter, Hedera Helix och Taxus baccata, vore jag mycket tack- 
sam för uppgifter om nya lokaler för dessa under adress Botaniska 
Institutet, Stockholms Högskola. 
Sven Hallquist. 
