244 
Sundet ser det ut, som om människan haft del i dess spridande hit, på 
hvad sätt, är kanske icke så lätt att finna ut. Möjligen har arten med 
frö kommit söderifrån till den fjärde i ordningen af de ofvan omtalade 
lokalerna och därifrån till de öfriga. Exemplaret på Åreskutan har väl 
någon enstaka tillfällighet att tacka för sin tillvaro. Någon sydbergsnatur 
kan det i dessa fall icke vara tal om. Ej heller kan denna traktens 
lerskiffergrund utgöra någon gynnsammare jordmån än Storsjötraktens 
kalkgrund, där Malachium väl ännu ej anträffats. Framtiden. får utvisa, 
om och i hvilken mån den sprides ut från denna trakt, som kanske är 
utgångspunkten för, artens utbredning i Jämtland. 
A. H. Magnusson. 
Några exempel på fyllomorfi hos Ulmus, Fraxinus 
och Acer. 
Blomställningarna hos Ul/mus utgöras som bekant af florala kortskott, 
hvilka framkomma ur axillärknoppar på nästföregående års långskott. 
Då bladställningen är !/2, komma de särskilda knippena att sitta i två 
rader utefter inflorescensens hufvudaxel, hvilket hos U. lcevis med dess 
förlängda axlar är lätt att se. Beträffande stödjebladens utseende råder 
hos odlade exemplar en viss brist på stadga. De olika fall, som af mig 
observerats, skola här nämnas och tillika för sammanställningens skull 
numreras. 
Normalt affaller kortskottet efter fruktsättningen (1). På ett par i 
Visby odlade exemplar af U.: levis inträffar årligen på somliga florala 
skott den anomalien, att hufvudaxein är utrustad med m. e. m. väl ut- 
bildade löfblad. De, som sitta i mellersta delen af inflorescensen, äro 
stödjeblad för blomknippen; de öfversta däremot ha i sina axiller van- 
ligen inga blommor men stundom normala, för öfvervintring afsedda 
bladknoppar. Med andra ord: skottets nedersta del är floral, dess öfversta 
del vegetativ, i midten äro dessa egenskaper på olika sätt blandade. 
Oftast är den vegetativa delen svag, småbladig, med inga eller rudimen- 
tära axillärknoppar (fig. 1 a). Hela skottet affaller då efter fruktsätt- 
ningen (2). Men om löfbladen äro af normal storlek och tillika kraftiga 
axillärknoppar finnas (fig. 1 b), kvarsitter skottet och utvecklas vidare 
nästa år (3). 
Bladiga inflorescenser har jag äfven sett hos herbarieexemplar af U. 
levis från Skogsby på Öland. Huruvida trädet där varit vildt eller 
odladt, är mig obekant. 
Motsvarande egendomligheter förekomma hos ett i Visby odladt exemp- 
lar af U. campestris X scabra. Den vegetativa utbildningen af kortskotten 
var emellertid alltid så svag, att skotten afföllo under första sommaren. 
Hos Ffraxinus excelsior utgöras inflorescenserna likaledes af florala skott, 
som i regeln utgå från axillärknoppar å föregående årets skott. Att 
