254 
helst jag helt nyligen funnit den på ett par andra ställen i samma 
trakt. ; 
Till den korta men utmärkta beskrifning, TH. M. FRIES lämnat öfver 
arten i Lichenographia scandinavica (p. 205), har jag ingenting att till- 
lägga. På ett synnerligen lyckligt sätt ger han en föreställning om dess 
allmänna utseende, när han jämför den med den välbekanta Caloplaca 
cerina var. chloroleuca. Anmärkas kan också, att L. E. SCHZERER, som 
anslöt sig till den af F. W. WALLROTH och E. FRIES förfäktade åsikten, 
att de flesta skorplafvarna äro reducerade former af bladlafvar, hänför 
den som var. leprosa till Parmelia (Physcia) obscura, om hvilken den 
onekligen påminner icke så litet i fråga om apothecierna. Tillsammans 
med nämnda Physcia, närmare bestämdt Ph. orbicularis (Neck), växte den 
på ofvannämnda lokal mellan St. Åby och Ödeshög. 
När jag förliden sommar ledde en botanisk sommarkurs i trakten 
kring Omberg, begagnade jag tillfället att efterse, om R. colobina fanns 
kvar, där den insamlades 24 år förut. Men den gamla landsvägspilen 
hade delat många sina likars öde att blifva nedhuggen. Först nära en 
mil längre norrut, vid gården Ryket nära gränsen mellan St. Åby och 
Rök, träffade jag på ett liknande natur- eller kanske riktigare kultur- 
minne, och till min glädje uppträdde Rinodinan äfven där. Hon växte 
på syd- eller sydostsidan af stammen, där till följd af den starka inso- 
lationen och uttorkningen lafvegetationen i öfrigt var mycket torftig och 
hufvudsakligen bestod af svagt utvecklad Physcia orbicularis jämte obe- 
tydliga spår af Xanthoria lychnea. Bålen uppträdde ganska ymnigt, men 
apothecier voro tunnsådda, något som att döma efter uppgifter i litte- 
raturen, t. ex. i J. HARMAND, Lichens de France (p. 884), tyckes vara 
förhållandet äfven annorstädes. — Sommaren 1911 fann jag arten i fråga 
vid Omberg, på en gammal lönn vid landsvägen nära Södra Djurledet, 
dock endast ett par apothecier. Här var lafvegetationen betydligt yppi- 
gare utvecklad, bildad af nyssnämnda båda arter jämte Physcia pulve- 
rulenta, Xanthoria parietina, Physcia tenella och Lecanora Hagenii m. fl.; 
och Rinodinan är uppenbarligen föga motståndskraftig gent emot inkräkt- 
ning från andra lafvars sida. Då arten sålunda är funnen på tre skilda 
ställen i sydvästra Östergötland, synes det mig vara högst antagligt, att 
den skall kunna anträffas äfven annorstädes i Sydsveriges slättbygder, 
t. ex. i Skåne och Västergötland. 
När TH. M. FRIES Lichenographia scandinavica utkom, var Rinodina 
colobina känd från en fyndort vid Kristiania och en nära Bergen. Några 
ytterligare uppgifter om dess förekomst i Skandinavien äro mig ej be- 
kanta. Att arten skulle saknas i Danmark, synes mig dock föga sanno- 
likt. I Tyskland förekommer den enligt P. SYpDow (Die Flechten Deutsch- 
lands, p. 94) »stellenweise durch das Gebiet»; beträffande mellersta Tysk- 
land säger G. LETTAU (Zur Lichenographie von Thäringen, p. 247) »scheint 
verbreitet, aber meist zerstreut bis seltener». Dock synes den enligt F. 
ERICHSEN saknas kring Hamburg och enligt H. SANDSTEDE på Ruöägen. 
Däremot förekommer den enligt G. LETTAU (Beiträge zur Lichenenflora 
von Ost- und Westpreussen, p. 61) på tvänne fyndorter i Westpreussen. 
Enligt A. BRUTTAN (Lichenen Est-;, Liv- und Kurlands, p. 75) var den 
