374 
stora drag blott med hjälp af färgen: det gula bergplatåer med björk, 
det gröna dalgångar med (mest) al. 
Bergens kolonisering med björk kommer som sagdt öfverallt, där jag 
sett den, senare än al-, rönn- etc. vegetationen i dalarna, samtidigt med 
kolonister af tall. Goda exempel lämna småöarna omkring Svartlöga 
med deras börjande trädvegetation. Ex. Lammskär, flackt småkuperad 
ö liksom Svartlöga; en dalgång med ett tiotal medelålders alar, en gam- 
mal och några unga rönnar, en gammal ask, men ingen björk; f. ö. tre 
ungtallar och en liten gran samt en ungbjörk, som grott på en Cladina- 
Sphagnum-tufva i ett Eriophorum-polystachium-kärr. 
an 
ee 
-n vå 
”- 
a 
Fig. 2. Crambe-lokalen på Hårsten aug. 1915. I förgrunden 
Elymus arenarius. Crambe till höger på bilden. 
Hvad det är som gör, att björken och ej tallen håller fältet, tilltror 
jag mig ej att afgöra; möjligen björkens större motståndskraft mot ut- 
torkning under vintern på dessa dåligt vindskyddade lokaler. 
3. De maritima örtbackarna. 
Under sommaren har jag sökt komma närmare orsakerna till särdra- 
gen hos de intressanta, i min citerade uppsats behandlade örtbackarna, 
som uppta dalgångar och öfver hufvud mark med aflopp utanför den 
maritima trädgränsen, och som därför lämpligen äfven de kunde sär- 
skiljas med epitetet maritima. Jag vill icke säga, att jag lyckats i 
detta bemödande; snarare tyckes mig saken nu mera komplicerad än förut. 
En jämförelse mellan det trädklädda Svartlöga och kringliggande trädlösa 
