389 
rial, som till största delen samlats och bestämts för flera årtionden 
tillbaka, delvis för öfver hundra, ja, till och med 150 år tillbaka, 
ej kan stå på den nuvarande systemaltikens ståndpunkt, särskildt 
som på detta område, ej minst under de sista decennierna, ett mycket 
intensivt arbete blifvit utfördt. Jag vill i detta hänseende blott 
erinra därom, att antalet af skandinaviska lefvermossor uppskatta- 
des i 1:a uppl. af C. J. HARTMAN's Handbok i Skandinaviens flora 
(1820) till summa 56 arter (hvaraf 47 arter fördes till släktet Jun- 
germania), i E. Fries Summa Vegetab. Scandinavize (1846) till 
125 arter, i S. O. LINDBERGS Musci Scandinavici in systemate novo 
naturali dispositi (1879) till 183 arter samt uti HJ. MÖLLERS För- 
teckning öfver Skandinaviens växter 2: Mossor (1907) till 286 
arter. Således har antalet skandinaviska hepaticae på mindre än 
100 år femdubblats; detta gäller hela det skandinaviska florområdet, 
men om vwvi inskränkt jämförelsen till blott Sverige, hade den nog 
gått i samma riktning. Och äfven efter 1907 har det systematiska 
arbetet med denna växtgrupp alltjämt fortgått; nya arter ha kreerats 
och forna arter, som ej visat sig hållbara, ha indragits, men genom 
detta arbete har dock artantalet idkeligen ökats. Dei Sverige funna 
lefvermossarternas antal är nu åtminstone 235. 
Af det, som jag här ofvan framhållit, framgår, att de äldre hepa- 
tikologernas, äfven de mest framståendes, herbarier och de af dem 
utgifna exsiccatverken behöfva revideras. Så omtalar SCHIFFNER, 
hurusom af de 11 exemplar, som ligga i den framstående hepati- 
kologen NEES VON ESENBECKS herbarium under namn af Cephalozia 
catenulata, blott 3 ex. tillhöra denna art; af de öfriga exemplaren 
innehålla 7 (C. bicuspidata och ett C. media. SCHIFFNER har äfven 
granskat de nummer i GOTTSCHE och RABENHORSTS Hep. eur. ex- 
sicc., som signerats som Cephalozia catenulata; han fann därvid, att 
af 8 sådana nummer höra blott två till C. catenulata, sådan den nu 
uppfattas; under 4 nummer ligga helt andra arter, nämligen (. me- 
dia, C. leucantha och (C. bicuspidata var. Loeskeana samt vid ett 
nummer den ej ens till släktet Cephalozia hörande Plagiochila spi- 
nulosa; af de två återstående numren innehålla olika exemplar af 
exsiccatverket skilda saker, så innehöll vid ett nummer det ena 
exemplaret C. Francisci och C. leucantha, det andra exemplaret 
C. macrostachya och C. leucantha: vid det andra numret inne- 
höll det ena exemplaret blott (C. bicuspidata, det andra exempla- 
ret därjämte äfven C. connivens och C. media. Till likartade resul- 
tat har man ofta kommit vid revisioner af äldre tiders herbarier 
