391 
ningen af dessa rättelser. Antalet ex. tillhörande släktet Martinellia 
var 635, hvaraf 237 ex. (37 2) voro oriktigt bestämda. Af 178 ex., 
som enligt sina namn skulle tillhöra Acuta-gruppen i släktet Jun- 
germania, måste först 47 ex. (2874) utgallras, emedan de ej voro 
hemma i denna grupp; på 62 ex., som tillhörde gruppen, måste 
namnen rättas; det återstår så 69 ex. (39 Z) med riktiga namn; de 
från gruppen utgallrade formerna representerade 24 olika arter. Af 
95 ex. af Jungermania ventricosa hörde 352 ex. ej till denna art. 
Af 151 ex. af Cephalozia bicuspidata måste 60 ex. såsom ej dithö- 
rande utgallras, o. s. v. Till sist ett ur högen taget mera specifi- 
ceradt exempel: Nardia scalaris har oriktigt kallats Nardia crenulata, 
N. obovata, N. minor, N. hyalina och Jungermania polita, vill N. 
scalaris har oriktigt förts exemplar af Nardia hyalina, N. minor, 
Aplozia sphaerocarpa, A. caespilicia, Arnellia fennica, Odontoschisma 
Macouniti, Jungermania heterocolpos, Martinellia curta, M. rosacea, 
Diplophyllum albicans och Plagiochila asplenioides. 
Det finnes emellertid ingen anledning att tro, att det i Riksmusei 
lefvermoss-samling skulle varit sämre beställdt med bestämningarne 
än i våra andra svenska lefvermoss-herbarier; min öfvertygelse är, 
att de alla i lika grad behöfva revideras för att bli tidsenliga. Jag 
har tyvärr ej haft tid att se mycket på härvarande (Upsala) bot. 
institutions samling af hepaticae; det så godt som enda, som jag 
där sett, är dess ex. af Martinellia Bartlingii; exemplaren voro 13 
till antalet, hvaraf blott 3 voro riktiga, de öfriga 10 ex. tillhörde 6 
andra Martinellia-arter, som äro från M. Bartlingit vidt skilda. Våra 
svenska löfmoss-samlingar skulle nog ock vinna mycket i värde 
genom en revision; där finnas säkerligen äfven många felbestäm- 
ningar, såsom HJ. MÖLLER, som sysslat med revision af löfmoss- 
samlingar, torde kunna vittna, och äfven vid löfmossorna går syste- 
matiken stadigt framåt. Exempelvis må nämnas, att de skandina- 
viska Bryum-arterna år 1879 af S. O. LINDBERG uppskattades till 
41; i HJ. MÖLLERS mossförteckning 1907 har antalet stigit till 174. 
Och jag misstänker, att det ej heller är så väl bestäldt med våra 
andra kryptogam-samlingar, om jag ock ej härför kan anföra några 
faktiska bevis. 
Det dryga arbetet med att kritiskt genomgå Riksmusei svenska 
lefvermossor har emellertid intresserat mig mycket. Det har varit 
lärorikt med hänsyn till kännedomen om den svenska hepatiko- 
logiens historia, lämnat bidrag till kunskapen om de svenska arbe- 
tarne på detta studiefält och om den under tidernas lopp skiftande 
