393 
fästa framtida forskares uppmärksamhet på desamma. Äfven kun- 
skapen om lefvermossornas växtgeografiska utbredning i Europa 
har under de senare åren gått mycket framåt. Det var därför ej 
med någon stor förhoppning om att finna många för Sverige nya 
arter, som jag gick till arbetet med Riksmusei svenska lefvermossor, 
men det förhållandet, att jag vid detta arbete lyckats finna endast 
två för Sverige nya arter, Jungermania exsecta och Martinellia cras- 
sirelis, var dock för mig en öfverraskning och jag kan väl med 
skäl säga en glad öfverraskning, då detta sakförhållande visar, att 
vi stå ganska nära det målet att åtminstone känna, med hvilka 
lefvermossarter vi i Sverige ha att räkna. d 
Jungermania exsecta SCHMIDEL är en gammal, 1747 beskrifven art, 
som redan i 1:a uppl. af C. J. HARTMAN's Handbok: i Skandina- 
viens flora (1820) angifves förekomma i Sverige, men som J. BREID- 
LER 1893 funnit omfatta två habituelt mycket lika, men dock väl 
skilda arter, af hvilka den nyutbrutna arten kallats J. exsectiformis 
BrEIiDL. Vid en granskning af mitt till J. exsecta förda svenska 
material fann jag 1906 (se Bot. Not., s. 150), att alla exemplaren i 
detta material tillhörde J. exsectiformis, hvarigenom den frågan blef 
öppen, huruvida den äkta J. exsecta finnes i Sverige eller ej. 
Denna fråga är jag nu i tillfälle att besvara jakande, då jag i Riks- 
musei samling sett svenska exemplar af J. exsecta från: Ög., V. Ny, 
gon. (HJ. HOLMGREN); Vg., Hunneberg, Lilleskog, gon. (J. E. ZETTER- 
STEDT 1875); Bh. Nafverstad, Djupdalen, gon. (N. J. ScHEuTz 1879); 
De. Avesta, gon. (C. INDEBETOU 1880 och A. ARVÉN 1910). Hos J. 
exsecta äro bladeellerna mindre, 10 x 13 
20 u i diam., med rundt- 
om tjocka väggar utan större hörnförtjockningar och groddkornen 
rundade, elliptiska—klotformiga och vanligen tvåcelliga; hos J. 
exsectiformis äro bladeellerna större, 20 x 20—40 u i diam., med , 
väggarne tunna, men med starka hörnförtjockningar och groddkor- 
nen kantiga, ofta stjärnformiga, och mest encelliga: 
Martinellia crassiretis (BRYHN) beskrefs 1892 i Revue bryologique 
af N. BrRYHNn, som upptäckt den vid Bölgensäter i Ringerike och 
sedan äfven funnit den på ett par ställen i Stjördalen (Trondhjems 
amt); af HJ... HOLMGREN har den samlats 1868 i Maalselvdalen 
(Tromsö amt) samt 1867 på Nammats och Kaddepakte i Lule Lapp- 
mark; härtill kommer, att den enligt ett exemplar, som jag fått af 
J. ÅNGSTRÖM, finnes äfven i Tärna (Ume Lappmark); denna art har 
sålunda en vidsträckt utbredning i Skandinaviska halföns fjälltrak- 
ter.  Martinellia crassiretis är närmast besläktad med M. nemorosa, 
