SVENSK BOTANISK TIDSKRIFT. 1915. Bb. 9; Hm 4. 
OM:-= WOODSIA: ALPINA ':OCH-EN: SYDIIG 
INLANDSFORM AF DENNA SAMT WOODSIA 
ATPINA xx ILVENSIS NOV HYBR 
AF 
H. V. ROSENDAHL 
Tillhörande företrädesvis fjällområdena, i Sverige från Torne lapp- 
mark till Dalarne, är Woodsia alpina äfven känd från några syd- 
ligare och lägre belägna lokaler inom Skandinaviska halföns kust- 
område, såsom flerestädes vid Kristianiafjorden och vid Hjelmared 
i Kristiansands stift (A. E. LINDBLOM, Anteckningar öfver Norges 
vegetationsförhållanden; Bot. Not. 1843) samt i Stockholms skär- 
gård på Runmarö (KNUT BouLIiNn, Ett exempel på ömsesidig vikarie- 
ring mellan en fjäll- och en kustform; Bot. Not. 1900) och närbe- 
lägna Munkö (enl. af apotekare Y. PaALm år 1907 insamlade exem- 
plar) samt på Möjan (Stockholmstraktens växter 1914!; S. SELANDER). 
Att den såsom relikt kunnat bibehålla sig äfven så långt in i den 
sydligare delen af inlandet som vid Målsryd (nära Borås) i Väster- 
götland är däremot en senare nyhet (se nedan). 
Beträffande förekomsten på Runmarö säger BOHLIN i anförda upp- 
sats, att W. alpina växer, så vidt han iakttagit på öns östra mot 
öppna hafsbandet vända sida på klippor och berghällar nära haf- 
vet. Då jag under sistlidna sommar besökte Runmarö och Munkö, 
dessa sydväst om Sandhamn belägna, till Djurö församling hörande 
öar, hade jag nöjet konstatera denna Woodsia-arts rikliga utbred- 
ning särskilt på norra och västra sidan af Runmarö, där den nära 
nog allestädes förekom på de mot hafvet sluttande bergåsarna. I 
den inre, skogbevuxna delen af ön såg jag den däremot aldrig. 
Min uppfattning, redan tidigare stödd på iakttagelse af några 
" Att W. alpina enligt uppgift i Stockholmstraktens växter skulle vara anträffad 
på Rindö och vid Hvita bergen i Stockholm är, ehuru jag åberopas såsom sages- 
man, för mig okändt. 
