415 
under år 1911 från Munkö till Stocksund på såväl solöppna som 
beskuggade platser inflyttade och där ännu fortlefvande samt till 
utseendet oförändrade exemplar, har genom besöket på Runmarö 
och upprepade tillfällen att därstädes under hösten följa och in- 
gående studera sporbildningen ytterligare stärkts i den riktning, 
att. skärgårdsformen är identisk med den i fjälltrakterna förekom- 
mande, liksom ock att Woodsia alpina enligt jämförande undersök- 
ningsmaterial från skilda lokaler i Europa obestridligen är en egen, 
från W. ilvensis skild art. Denna sistnämnda åskådning delas äfven 
af H. CHRIST, som i sitt år 1900 utgifna arbete Die Farnkräuter 
der Schweiz säger: »Da ich unsere beiden Woodsien fär genägend 
verschieden halte, und die Behauptung von Luerss. 502, dass sie 
allmählich in einander äbergehen, bei der Untersuchung eines um- 
fassenden Materials aus allen Bezirken ihres Vorkommens nie be- 
stätigt fand, so kann ich auch nicht noch Ascherson's Vorgang 
den Namen Linnés Ilvensis för eine Gesamtart verwenden» När 
LUERSSEN (Die Farnpflanzen, 1889, p. 502) uttalar: »beide allmäh- 
lich in einander äbergehend, daher nur in ihren Extremen als Un- 
terarten unterscheidbar», anser jag, att denna åberopade öfvergångs- 
form, i likhet med hvad jag bevisat vara fallet med öfvergångs- 
formen mellan Dryopteris dilatata och Dr. spinulosa (Sv. Bot. Tidskr. 
1913, p. 290), beror på korsning mellan de båda arterna. Min er- 
farenhet från Sverige är nämligen, att sådan öfvergångsform, hvil- 
ken jag alltid funnit åtföljd af anormal sporalstring, är af hybrid 
natur och endast uppträder på sydligare belägna lokaler, hvarest 
båda arterna växa i sällskap med hvarandra, men att den i mot- 
satt fall saknas, exempelvis på de lappländska fjällen, där W. il- 
vensis ej går så högt upp som W. alpina. Innan jag emellertid 
öfvergår till redogörelsen för ifrågavarande hybrid, tillåter jag mig 
att för jämförelse med den på samma lokal växande W. alpina 
först lämna en beskrifning öfver denna art och i samband därmed 
för den från Västergötland omnämnda inlandsformen. 
Woodsia alpina (Bolton) Gray [W. hyperborea (Liljeblad) R. Brown]. 
Kjol 1 
Rotstock kort, 2—3 cm. lång, intill 3 mm. tjock, krypande och 
afgifvande talrika birötter samt i den uppböjda spetsen uppdelad i 
korta, fjällklädda grenar, som hvardera uppbära ett knippe af i 
spiral tätt ställda blad. Blad tufvade, 83—12 cm. långa, enkelt par- 
delade med parflikiga primärsegment. Bladskaft 3—5 cm. långt 
