426 
skild. Men då CL gracilescens under ogynnsamma omständigheter 
krymper ihop och får enkla, föga utvecklade bägare, som ibland 
kunna nästan helt försvinna, uppkomma former, som äro ytterst 
vanskliga att säkert skilja från CI. cerasphora. Då man ser sådana 
former, måste man ovillkorligen fråga sig, om ej Cl. gracilescens och 
cerasphora blott äro två varieteter eller underarter af samma art. 
Den enda verkliga skillnaden dem emellan torde vara bägarnas ut- 
bildning, en karaktär, som i vanliga fall ej brukar visa sig alltför 
konstant hos släktet Cladonia och som därför måste anses vara en 
skäligen svag artkaraktär. Då jag emellertid ännu sett för litet 
material af de båda arterna för att kunna bilda mig en bestämd 
mening om dem, och de som förut nämndt 1 sina typiska former 
äro synnerligen olika hvarandra, bibehåller jag dem tillsvidare, om 
än med stor tvekan, som skilda arter. 
WaIin1io skiljer mellan trenne former af CL cerasphora, f. stricta 
Wain. med ej eller obetydligt fjälliga podetier, f. pterophora Wain. 
med mer eller mindre riklig fjällbeklädnad och f. hypophylla (Nyl.) 
Wain. med korta podetier och mycket starkt utvecklad primär- 
thallus. 
Cl. cerasphora är ej förut uppgifven för Sverige. Att döma af 
dess förekomst i Jämtland torde den emellertid blott vara förbisedd 
och bör nog finnas i alla våra fjälltrakter. Den uppträder på ste- 
niga, fuktiga ställen, bäckstränder, snölegor o. dyl. i regio alpina 
och subalpina, sällan längre ned. Typisk f. stricta har jag insam-: 
lat vid Storlien (reg. subalp.) och Handölsfallen (reg. silv.), f. ptero- 
phora och öfvergångsformer till f. stricta på Snasahögen (reg. subalp. 
och alp. upp till 1400 m.) och på Mieskentjakke nära Härjedals- 
gränsen (reg. alp.), hvarjämte jag från E. VRANG erhållit f. ptero- 
phora från trakten af Storlien (reg. alp.). 
Till sin öfriga utbredning är Cl cerasphora cirkumpolär-alpin. 
Sålunda är den känd från två lokaler i Tyrolen [DALLA TORRE & 
SARNTHEIN, Die Flechten von Tirol (1902) p. 62], vidare från arktiska 
Sibirien (WAIN1IO Mon. Clad. II p. 169), Jan Mayen [WAIiN1o, Lichenes 
exp. G. Amdrup (1905) p. 136], hvarjämte af f. hypophylla i Mus. 
Fenn. ligger ett ex. från »Lapponia» (E. NYLANDER, WAINIO Mon. 
Clad. II p. 170). Med tvekan hänför WaAinio (p. 169) hit den af 
TH. Fries i Lichenes Spitsbergenses (p. 28) omnämnda »CIl. dege- 
nerans lepidota (Ach.) forma cornuta simplex robusta» från Fosters 
öar. Jag har varit i tillfälle att undersöka originalexemplaren i 
Upsala Botaniska Museum och funnit, att icke blott de, utan äfven 
