427 
alla de öfriga, talrika exemplaren från Spetsbergen af »CI. dege- 
nerans ”lepidota (Ach.) (Lich. Spitsb. p. 28), hvilka WAIn1o, som 
säkerligen ej sett exemplaren, hänför till CL gracilescens, tillhöra 
Cl. cerasphora. De flesta äro mer eller mindre typisk f. pterophora, 
blott ett ex. från Fosters öar närmar sig f. stricta. Från Norge här- 
stammar troligen ett ex. i herb. FLOERKE från »Lapponia»>, ta- 
get af SOMMERFELT 1821 (WAIN. Mon. Clad. p. 169) och på sistone 
har arten af docenten G. SAMUELSSON insamlats vid Finse i Har- 
danger. 
Cl. gracilescens, som hittills i vårt land är känd från Sarek [BIRGER 
NILSSON-KaAJANUS, Die Flechtenvegetation des Sarekgebirges (1907) 
Brat) och. Torne sLäppmark. (G: Lånce i Bot: Not: 1912. p: 36, exs. 
Vindobon. nr 1867), har jag i våra sydliga fjälltrakter blott funnit 
vid Helagshyddan i norra Härjedalen, i en liten, starkt om CI. 
cerasphora erinrande form. I Norge och Finland är den känd från 
många ställen, och i det öfriga Europa är den vidt spridd. 
4. Letharia mesomorpha (Nyl.) Du Rietz i Jämtland. 
På soliga skifferklippor vid Handölsfallen i Jämtland fann jag 
sommaren 1913 ofvanstående, härmed för första gången i Sverige 
anträffade art. Den förekom tämligen sparsamt och utan apo- 
thecier. 
Letharia mesomorpha beskrefs första gången år 1839 som »Evernia 
prunastri var. thamnodes» i J. FLoToWwS »Die merkwärdigeren und 
seltneren Flechten des Hirschberg- und Warmbrunner Thales» 
(p. 5). Som artnamn har emellertid namnet thamnodes ej användts 
förrän 1873 (F. ARNOLD, Lichenologische Ausfläge im Tirol, X, Pp. 
22) och redan 1869 hade W. NYLANDER i Lichenes Scandinavizxe 
(p. 74) beskrifvit samma art under namn af Evernia mesomorpha. 
Enligt Wienerreglerna har sålunda det senare prioritet. Tu. M. 
Fries har. i Lichenographia Scandinavica (1871, p. 31) som namn 
för denna art upptagit Evernia prunastri y gracilis Ach. [Licheno- 
graphia Universalis, (1810) p. 442], men frånsedt att mesomorpha i 
hvarje fall har prioritet som artnamn, så är ACHARII Evernia 
prunastri y gracilis synnerligen tvifvelaktig och kan svårligen an- 
ses motsvara ifrågavarande art (jfr. E. WaAIinio, Adjumenta I p. 
Li0): 
HARMAND, HUE, LINDAU, LETTAU m. fl. af de modärnare licheno- 
logerna, hvilka efter ZAHLBRUCHNERS föredöme bryta ut de radiärt 
