445 
I trädgårdstäpporna odlades som på LINNÉS tid Föniculum offici- 
nale (jämte bl. a. Mentha crispa). Just för dessa trakter säger Skånska 
resan p. 232. »Fänkål eler Foöeniculum fructu ovato Hort. cliff. 106. 
växte här i Trädgårdarne mycket frodigt, uthärdade vintrarne, och sådde 
sig der sjelf, hvilket gifwer til känna det milda Climat, som är vid Ska- 
nör, der icke allenast belägenheten åt Söder och det kringflytande hafwet. 
utan ock sand-jorden, som är varmare än annan jord, bryter kölden. 
Våra hafsstrandsängars ekologi är ännu i motsats till Danmarks (WAR- 
MING 1906) oskrifven, och om Hvwellinge och angränsande socknars 
strandängar finnas i litteraturen endast några floristiska notiser i FRIES 
Flora scanica, VON DÖBENS Conspectus och de båda upplagorna af 
ARESCHOUGS Skånes Flora. 
Fig. 2. Hvellinge strandängar från hafssidan. «Till vänster en skona — Hy. 
pu Rietz "/; 1915 foto. 
En jämn slätt, omfattande ett bredt bälte af stranden, af marin ler- 
och grusblandad sand upptager stormbältet (SERNANDER 1912 p. 855 
och är beväxt af en serie hvarandra närstående ängsassociationer (fig. 2). 
Med erosionskonturer i grässvålen begränsas den utåt af svallbältet 
SERNANDER 1. c.) med samma slags grund, men på hvilken fanerogamer- 
na endast uppträda som kolonister i mikrofyt-samhällen. Uppåt beteckna 
åkrarnes ytterlinje gränsen mot den supramarina regionen (SEKNANDER 
1. ce) Häftiga stormfloder kunna dock gå in på dess område, och för 
att skydda sig mot sådana har man af grästorf och Zostera-drift mellan 
strandängarne och åkrarne, kombinerad med en träd-rad, uppbyggt en 
hög vall (Fig. 2 och 5) eller efter landets språk ett »dike»: »Gärdesgår- 
darne eller wallarne, som äro uppkastade omkring ägorna, kallas här i 
