447 
r . . » . a” . N HN 
Trifolium fragiferum Triodia decumbens”") 
Triqglochin maritltimum Trilieum repens. 
I svaga sänkor med hög saltimprägnation af marken var vegetationen 
mera gles, artfattig och utprägladt halofytisk, en värklig saltstäpp. En prof- 
yta på c:a 25 0 m gaf i lägsta fältskiktet: 
Armeria maritima enstaka Plantago marilima strödd 
Arlemisia maritima tunnsådd Spergularia canina &« salina enstaka 
Glaux maritima enstaka Statice  scanica med - Uromyces 
Halimus pedunculatus tunnsådd Limonii (DC.) Lév. I (mäst), II 
Juncus Gerardi enstaka och III, riklig 
Lepturus filiformis riklig Triglochin marilimum enstaka 
Karaktärsväxter: 
Ae ENE 
TJ SA Lepturus, Stalice 
G AZZA I Tortlula Heimit 
Fig. 4. Lepturus-Statice-association. MHvellinge strandängar. 
och i bottenskiktet:? 
Hypnum sp. enstaka Tortula Heimii (Hedw.) Mitt. tunnsådd. 
Samhället kan lämpligen kallas en Lepturus-Statice-association (Fig. 4). 
Jordmyre-tufvor af dimensioner som mullvads-högar, hvilka ej häller 
saknades, voro vanliga. (Fig 5.) En typ af dessa myretufs-edafider hade 
till karaktärsväxter ofta riklig Sedum acre och enstaka Cirsium lanceo- 
latum. 
Den litofytiska vegetationen spelar ringa roll. Några mindre 
urbärgsblock och stenrös äro spridda öfver slätten, men höja sig i allmänhet 
ej öfver stormbältet. Karaktärslafvarne äro också nitrofytiska lafvar (SER- 
NANDER), till hvilkas trefnad antagligen imprägnation med vindmylla, 
innehållande material från betesdjurens exkrementer bidrager. 
') HormBErG demonstrerade amfikarpien, som här var typiskt utbildad: jämte den 
normala inflorescensen finnes i jordbrynet en starkt reducerad sådan, men som sätter 
en normal frukt. 
”) Mossorna bestämda af doktor H. VinrH. ARNELL, 
