457 
formation med Corylus som karaktärsväxt, nära släkt med den, BLOM- 
QVIST beskrifvit från Kinnekulle. ; 
Men det var Benestads vidt bekanta kalktuff vi särskildt skulle be- 
skåda. Tyvärr lät man redan fram på sommaren året efter Geolog- 
kongress-besöket 1910 igenfylla det schakt genom hufvudaflagringen, som 
med stora kostnader upptagits för att klarlägga lagerföljden. Det åter- 
stod således endast att i lösa block studera floran. Som KURCK och 
förf. (1911: p. 117—120) visat, ha vi emellertid här haft en lägerföljd 
med en synnerligen vacker boreal uttorkningshorizont, skiljande de mäk- 
tiga »subarkltiska> och atlantiska tuffbankarne. De öfre lagren äro för 
omrörda att lagerföljden med säkerhet skall kunna tydas. Af så myc- 
ket större intresse var det, att jag nära intill, vid Möllan, där också 
Fig. 10. Benestadsdalen mot V. — S. BIRGER foto 1911. 
mäktiga kalktufflager anstå, fann en frisk profil med orörda ytlager och 
nerskuren så långt, att säkra atlantiska lager nåddes; eller med andra 
ord, att det som saknades i hufvudaflagringen här fick sin fullständiga 
komplettering. Den profil jag demonstrerade hade nu följande utseende: 
Ytvegetationen: örtbacke. 
a. 55 em ljusgrått bleke utan tuffpartier, genomdraget af rötter. 
b. 45 em hvitaktigt bleke med knytnäfs—hufvudstora tuffpartier med 
otydliga bladaftryck. 
c. 23 cm. mörkgrå—svart kalkhumus med stora skal af Helix hortensis 
och H. fruticum; innehåller små, kantiga tuffbitar. Öfvergående utan 
gräns i 
d. 60 cm+ hvitt bleke delvis af tuffstruktur och med oregelbundna 
lager af tuff. I öfre delen ett af humus mörkfärgadt band med frag- 
ment af Helix spp. 
Aflagringen, ur hvilken denna c:a 6 m långa profil var tagen, utgjorde 
en öfver den mot V stupande backslutningen utbredd skålla. 
Jag tolkar a som nutida och suballantiskt, b som subatlantiskt, ce och 
öfre delen af d som subborealt samt undre delen af d som atlantiskt. 
