467 
fullkomligt lika, och båda afrundas, hvarför föredr. ville benämna dem 
båda äggceller eller 2-gameter. Detta förhållande lämnade ett bevis för 
GOvEBELS uppfattning, att bukkanalceellen hos arkegoniaterna är en redu- 
cerad äggcell. 
Fil. mag. O. DAHLGREN föredrog om svenska jätteindivid af Juniperus 
communis (tryckes i Skogsvårdsfören. Tidskr.). 
Denx 13 april 1915. 
Museiintendenten HARALD LINDBERG höll ett föredrag om Finlands och 
dess floras utvecklingshistoria. Föredr. framhöll den betydelse studiet 
af kritiska släkten och arter har för kännedomen om florans invandrings- 
historia. Sådana arter ha ofta en mycket karaktäristisk utbredning, 
hvilken ej kan förklaras annat än af invandringshistoriska orsaker. Som 
exempel nämnde föredr. Potamogeton panormitanus, Carex nemorosa, 
Myosotis laxa, hvilka ofta sammanblandas med närstående arter. Föredr. 
hade under en längre följd af år bedrifvit studier öfver den finska flo- 
rans invandringshistoria och därvid undersökt såväl arternas nutida ut- 
bredning som de fossilförande kvartära aflagringarnes flora. Särskildt 
undersökningar af de subfossila Diatomaceerna hade föredr. funnit gif- 
vande. Den vid dessa undersökningar använda metoden beskrefs utför- 
ligt. I hvarje profil togs ett antal mycket små prof. Härigenom går 
man miste om alla större fossil (fanerogamrester o. s. v.) men har den 
fördelen, att hvarje prof innehåller en enhetlig flora. I de understa 
fossilförande aflagringarna, hvilka af föredr. ansågos som ancyluslager, 
finnes allmänt Melosira arenaria. Högre upp tillkomma flera arter, t. ex. 
Campylodiscus hibernicus, Pleurosigma attenuatum och Cymatopleura ellip- 
tica, alla sötvattensformer. På en mycket markerad nivå i de yngsta 
ancyluslagren uppträder Eunotia Clevei rikligt. De understa litorina- 
lagren karaktäriseras af Clypeus-floran, hvars konstituenter äro svaga 
brackvattensformer, angifvande en salthalt af 0,1—0,5 Z. En hithörande 
art, Nitzschia scalaris, är karaktäristisk för Trapa-gyttjorna i det inre af 
landet.  Clypeus-floran efterträdes af Rhabdonema-floran, hvars konsti- 
tuenter fordra en salthalt af 0,8—1 4. 
Till sist demonstrerade föredr. kartor öfver utbredningen af några 
arter, Lemna trisulca, Ceratophyllum demersum, Zanichellia polycarpa, 
Typha angustifolia, Myriophyllum spicatum, Callitriche autumnalis, Potamo- 
geton panormilanus m. fl., hvilka i nutiden utom vid kusten endast finnas 
på några högt belägna lokaler i det inre af landet. Dessa senare före- 
komster tolkades som reliktlokaler från ancylustiden. 
Den; 27 april 1915. 
Lektor H. W. ARNELL höll ett föredrag om Riksmuseets samling af 
lefvermossor (jfr. denna tidskr. 1915, p. 385.) 
Fil. mag. O. DAHLGREN höll ett föredrag om den embryologiska ut- 
vecklingen af AÅcicarpha tribuloides Juss. (jfr. denna tidskr. 1915, p. 184). 
