469 
Härjehognagruppen och på N. delen af Fulufjället. På de flesta af Tran- 
strandsfjällen ligger trädgränsen mellan 800 och 850 m. ö. h. De högsta 
trädgränserna anträffas alltså inom områden med de största massupp- 
höjningarna. Föredr. trodde dock ej, att dessas verkningar ensamt vore 
tillräckliga att förklara trädgränsisohypsernas förlopp. Siffrorna från 
Nipfjälls- och Härjehognagrupperna vore nämligen oväntadt höga i för- 
hållande till desamma från Längfjällsgruppen, som dock otvifvelaktigt re- 
presenterade den största massupphöjningen. Detta berodde sannolikt på 
vissa klimatiska olikheter mellan de olika områdena. Föredr. hade näm- 
ligen med ledning af de metereologiska siffrorna från stationer inom eller 
i närheten af Dalarnes fjälltrakter lyckats visa, att Särnabyn utmärktes 
af ett betydligt mera kontinentalt klimat än exempelvis Funäsdalen och 
Rörås. Det vore därför antagligt, att det inslag af ett mera maritimt 
klimat, som gjorde sig gällande vid de bägge sistnämnda stationerna, 
sträckte sina verkningar äfven till de nordligaste Dalafjällen. Ehuru 
den större massupphöjningen inom Läångfjällsgruppen sträfvade att rycka 
upp trädgränsen, motverkades denna alltså af klimatets något mindre 
kontinentala karaktär. 
Lektor H. W. ARNELL demonstrerade 2-blommor af Anemone Hepalica. 
Den 15 september 1915. 
Sammankomst i Bergianska Trädgården. Professor BR. E. FRIES demon- 
strerade trädgården samt dessutom Bergianska Stiftelsens porträttsamling 
och delar af Bergianska herbariet. 
Den 28 september 1915. 
Professor O. JUEL förevisade exemplar af Scleroderma vulgare Fr. från 
Länna, Uppland (erhållna genom grefve K. HAMILTON), Melanogaster varie- 
gatus (Vitt.) Tul., insamlad i Carolinaparken, Upsala, af prof. C. TH. 
MÖRNER, Geoglossum nigritum Cooke, likaså från Carolinaparken, samt 
Geaster asper TLTloyd (riktigare namn: G. campester Morg.), insamlad i 
Vårdsätra naturpark af adj. O. SANTESSON. 
Professor O. JUEL redogjorde för H. KNIEPS undersökningar öfver de 
s. k. »Schnallenbildungen»> på Basidiomyceternas hyfer och hans teori, 
att de motsvara de s. k. >»hakarne» på Askomyceternas askogena hyfer. 
Docenten H. KYLIN höll föredrag om Fucoideernas assimilationspro- 
dukter och reservnäringsämnen. Sedan länge har denna fråga behand- 
lats af skilda forskare, och många olika svar hafva lämnats. Enligt föredr:s 
åsikt bilda Fucoideerna vid sin assimilation drufsocker, som dock raskt 
öfverföres till ett mer sammansatt kolhydrat, laminarin. Mikrokemiskt 
hade enkla sockerarter ej med säkerhet kunnat påvisas, däremot hade 
hos de undersökta arterna af släktena Ascophyllum, Fucus och Laminaria 
makrokemiskt små mängder drufsocker påvisats; dess mängd öfverstiger 
ej 0,2 Z af torrsubstansen. Rörsocker, maltsocker och fruktsocker sak- 
nas. — Laminarinet är ett vattenlösligt, dextrinliknande kolhydrat, hvil- 
ket liksom dextrinet vid hydrolys endast ger drufsocker. Laminarinet 
