470 
är emellertid vänstervridande, under det dextrinet är högervridande. Det 
finns flera modifikationer af laminarin, som skiljas från hvarandra ge- 
nom optisk vridningsförmåga och löslighetsförhållanden. Af undersökta 
Fucoideer innehöll Laminaria saccharina omkring 34 Z laminarin, L. 
digitata 21,4 Z, Fucus serratus 19,3 Z, F. vesiculosus 7,5 4 och Asco- 
phyllum nodosum 7,1 26, beräknadt per torrsubstans; material insamladt 
i augusti. Laminarinet är ett reservnäringsämne. Så innehålla Laminaria- 
arterna på hösten rikliga mängder laminarin. Detta förbrukas under 
vintern för utbildning af fortplantningskropparna och för frambringandet 
af ett nytt blad. Det gamla bladet, som på våren sönderfaller, inne- 
håller då endast ringa mängder laminarin, det nya bladet är äfvenledes, 
praktiskt taget, laminarinfritt. — Fucoideerna innehålla äfven som resery- 
näring mannit, som är påvisadt hos alla hittills undersökta brunalger; 
hos Laminaria digitata omkring 7 4 af torrsubstansen. — Ascophyllum- 
och Fucus-arterna innehålla dessutom ej obetydliga mängder fett. Detta 
ämne saknas däremot hos Laminaria-arterna (jfr. vidare Zeitschr. f. 
physiol. Chemie, 94: 1915). 
Den 12 oktober 1915. 
Docenten C. SKOTTSBERG föredrog om dynbildande fanerogamer. 
Den 26 oktober 1915. 
Professor C. TH. MÖRNER höll ett föredrag: »Status presens angående 
förekomsten af Betula humilis Schrank i Sverige.» Inledningsvis redo- 
gjorde föredr. för artens utbredning och de karaktärer, som skilja den 
från besläktade Betula-former, speciellt från B. nana-hybriderna. 
De uppsatser af E. HAGLUND, T. VESTERGREN, TH. M. FrIEs och FR. 
R. AULIN, tryckta i Sv. Bot. Tidskr. 1909, som beröra förekomsten af 
Betula humilis vid Forserum i Småland, refererades. 
De enda som inhemska direkt angifna herbarie-exemplaren äro: ett ur 
ELias FRIES', ett ur TH. M. FRIES och ett ur C. HARTMANS resp. herba- 
rier, samtliga insamlade mot slutet af 1840-talet af S. FORSGÅRD. Dessa 
äro numera förvarade i Upsala botaniska museum. Dessutom finnes 
ett exemplar, numera i Riksmuseets herbarium (förut i grosshandl. E. 
NORDSTRÖMS herbarium), insamladt 1889 af en icke namngifven skol- 
yngling i Jönköping. 
Föredr. hade sommaren 1915 besökt Forserum, men lika litet som 
någon annan botanist under senare tid hade han lyckats finna Betula 
humilis. Alla af vägvisare utpekade exemplar tillhörde Betula nana Xx 
odorata. Ehuru verklig Betula humilis alltså finnes i svenska herbarier, 
med Forserum som angifven fyndort — visserligen i ett ringa antal 
exemplar — har det aldrig lyckats någon skolad botanist att få se arten 
lefvande in situ. Dess förekomst i Sverige kan följaktligen ej anses 
absolut säkert fastställd. 
Docenten G. SAMUELSSON höll ett föredrag om vegetationen vid Finse 
i inre Hardanger. Föredr. hade under två veckor förliden sommar uppe- 
