1920. No. 7. MORE FYLKES ANTROPOLOGI. II5 



Vi behøver saaledes ikke være i tvil om at de meierte eine vil tilta 

 i antal frem gjennem tiden. Samtidig vil antallet av helt blaa eine og 

 helt brune eine mindske. 



Antallet av brunhaaretle vil tilta, og samtidig vil antallet av de helt 

 lyseblonde og de sorthaarede mindske. 



Hvilken ansigtsform og hvilken hodeform som i det lange lep vil bli 

 den seirende, derom er det for tiden betydelig vanskeligere at gjøre sig 

 op nogen mening. 



Det synes for tiden' som om mellemformerne ikke har saa store 

 chancer her som naar det gjælder pigmenteringen. Det synes som de 

 oprindelige ansigts- og hodeformer vil holde sig med langt større seighet 

 end andre eiendommeligheter. 



Det som blir det særegne for Møre fylkes befolkning, vil derfor bli 

 den store variationsbredde av alle antropologiske eiendommeligheter. 



Inden dette lille landomraade finder man individer som med hens^-n 

 til legemshøide svarer saavel til de høieste som til de laveste vi har i 

 Europa. Vi har repræsentanter for den mest ekstreme brachycephali og 

 for den mest utprægede dolichocephali. Vi finder de mest utprægede 

 leptoprosoper ved siden av de mest utprægede chamæprosoper. Vi finder 

 de mest blondhaarede, og vi finder de som har kulsort haar. Vi finder 

 de lyseste blaa øine ved siden av de mørkeste brune o. s. v. Man finder 

 blaaoiede individer med kulsort haar, og man finder bredhodede individer 

 med lange, småle ansigter. Man finder smaa individer med et langt, 

 smalt ansigt, likesom man finder lange mænd med et meget kort og bredt 

 ansigt. — 



Selv Uten antropologiske kundskaper lægger man merke til det dishar- 

 moniske ved disse individer. 



Men sandheten er altsaa, som det vil fremgaa av det foran utviklede, 

 at omtrent hvert eneste individ i Møre fylke bærer paa arv fra to vidt 

 forskjellige menneskeracer. 



Renracede individer er en stor raritet. 



I sit store verk »The races of Europe« sammenfatter professor Riplev 

 sine anskuelser i følgende 4 teser: 

 I. »The European races, as a whole, show signs of a secondary or 

 derived origin; certain characteristics, especially the texture of the 

 hair, lead us to class them as intermediate between the extreme pri- 

 mary types of the Asiatic and the negro races respectively. 



