1920. No. 8. JUSTUS LIEBIG. 1 7 



Og arbeide for dem, og af og til — saa skrev han til Wöhler — ønskede 

 hele laboratoriet længst muligt borte. — Egentlig undervisning gav han 

 ikke; han fik hver morgen besked om, hvad vedkommende havde gjort og 

 mente derom. Professoren diskuterede sagen med ham, var enig eller 

 gjorde indvendinger; enhver blev da nødt til at gaa sin egen vei, og den 

 ene lærte af de andre, idet enhver fulgte med i alle de forefaldende ar- 

 beider. Arbeidstiden var fra tidligt om morgenen til sent paa aftenen — 

 dtr var ingen fornoielser eller adspredelser, som kunde distrahere, og alle 

 var meget flittige. — Laboratoriet i Giessen blev nu et mønster, og andre 

 universiteter søgte at komme efter, men det gik ikke saa hurtigt, og ved 

 midten af aarhundredet var der ikke mere end tre andre tyske universiteter, 

 som havde faaet nye laboratorier; det var Wöhlkrs i Göttingen, Bunsens 

 i Marburg og Erdma.nns i Leipzig. 



Ligesom det nu havde lysnet for laboratoriet, saa var det ogsaa be- 

 gyndt at lysne for Ljebig personligt; han fik sit første gagetillæg i 1834, 

 og nu fulgte — uden at han havde andraget derom — det ene tillæg efter 

 det andet, saa han ved laboratoriets sidste udvidelse 1839 havde det fir- 

 dobbelte af den oprindelige gage. Samtidig fik han laboratoriets annuum 

 betydeligt forhøiet. Kantslerens skrivelse herom gav udtryk for hans 

 glæde over, at Liebig nu havde faaet sine ønsker opfyldt, og for hans 

 haab om, at universitetet nu maatte faa beholde ham. 



Før vi gaar over til Liebigs videre expérimentale arbeider, maa vi 

 endnu i korthed nævne nogen literære arbeider, som han begyndte med 

 først i 30-aarene. For en del synes disse at være fremkaldt af ønsket 

 om at skafte sig nogen lettelse i økonomisk henseende. 



I 1833 afsluttede han med sin forlægger kontrakt om udgivelsen af, 

 Handwörterbuch der Chemie von Likbig, Poggendorff und Wöhlkr, til 

 hvilket værk han selv leverede mange artikler. Det første dobbelthefte ud- 

 kom 1836, første bind var ikke afsluttet før 1842, og hele værket først 

 1864; udgivelsen stod altsaa paa i 28 aar. — Lir,BiGs ven P. L. Geiger 

 (1785 — 1836), apotheker og senere professor i Heidelberg, havde udgivet en 

 i sin tid meget anseet Handbuch der Pharmacie, af hvilken 5te oplag var 

 under udgivelse ved hans død, og Liebig overtog da dette arbeide. Kemien 

 havde imidlertid gjort saa betydelige fremskridt, at han maatte omarbeide 

 en stor del af det afsnit, som omhandlede den, og for den organiske kemis 

 vedkommende endog skrive en helt ny bog. I denne Handbuch der orga- 

 nischen Chemie blev nu for første gang en mængde nyt stof behandlet i 

 videnskabelig sammenhæng, og bogen blev saaledes en overmaade nyttig 

 ledetraad, som meget snart blev oversat baade til fransk og engelsk. Den 



Vid.-Selsk. Skrifter. I. M. N. Kl. 1920. No. 8. 2 



