I920. No. 8. JUSTUS LIEBIG. 59 



Han holdt sin første forelæsning over experimentalkemi i8de no- 

 vember. Det store lokale var overfyldt, og saavel kultusministeren som 

 flere andre heitstaaende mænd var modt frem. — 1 denne tiltrædelsesfore- 

 læsning sagde han bl, a. : Det er et af kemiens vigtigste problemer at 

 udfinde, hvorledes og paa hvilken maade en materies lægende eller giftige 

 egenskaber afhænger af dens kemiske sammensætning, og i det hele taget 

 virkningens sammenhæng med bestanddelene. Med disse ord havde han 

 anvist den vei, paa hvilken forskningen en menneskealder efter slog ind, 

 sammenhængen mellem konstitution og virkning. 



Kong Max havde, som ovenfor nævnt, til München indkaldt en hel 

 del fremmede (d. v. s. ikke-bayerske) videnskabsmænd. Disse var imidler- 

 tid ikke synderligt populære hos det store publikum, som fandt, de tog de 

 indfødte brødet fra munden og fortrængte dem fra kongens gunst. De 

 holdt sig derfor mest sammen for sig selv og havde ikke megen omgang 

 med de indfødte. Men Liebig blev i det hele taget modtaget bedre; man 

 havde egentlig ikke stort andet at sige paa ham, end at han engang havde 

 udtalt sine tvivl om øllets næringsværdi, og at røre ved øllet er jo at røre 

 ved Münchenerfolkets øiesten. Men man følte det dog som en ære for 

 hovedstaden, at en mand med et saa verdensberømt navn havde valgt den 

 til sit virkefelt, og det varede ikke saa længe, før denne stemning kom til 

 udtryk. Allerede over nytaar, da han kun havde opholdt sig der et fjerding- 

 aar, blev der afholdt en stor fest til hans ære. Hovedtaleren var geologen pro- 

 fessor Schafhäutl; han hyldede hædersgjæsten som grundlægger af den 

 organiske kemi, de levende organismers kemi. Ligesom dens flere tusen aar 

 ældre søster, aandens kemi, logiken, havde lært at kjende lovene for aandens 

 virke, saa har den organiske kemi lært os at kjende lovene for legemets virke. 

 Efter at taleren havde givet en kort skisse af den nyere kemis udvikling, 

 tog han en knaldbonbon og gik over til Liebigs ungdomsarbeide om knald- 

 syren, og derfra videre til hans øvrige virksomhed under særlig frem- 

 hæven af hans agrikulturkemi og fysiologiske kemi. 



Omtrent samtidigt var der i England, hvorfra, som man vil erindre, 

 modstanden mod hans agrikulturkemi oprindelig var udgaaet gjenncm de 

 forsøg, man havde gjort med hans patentgjødninger, bleven udstedt en 

 opfordring om bidrag til en hædersgave for Liebig. Blandt dem, som 

 havde undertegnet opfordringen, var ogsaa hans modstander, som havde 

 ledet de før omtalte forsøg med gjødningerne. Uagtet bidragenes størrelse 

 var normeret til et saa ringe beløb som 5 sh., indkom der dog et 

 beløb af over 1000 £, saa man ser, at opfordringen havde vakt gjen- 

 klang i videre kredse. Gaven bestod i et stort og meget pragtfuldt sølv- 

 service. 



