1920. No. 8. JUSTUS I.IEHIG. 63 



i avlingerne. — Han gik derefter ind paa jordbrugets tilstand i Bayern 

 og paastod, at der ikke var noget land, hvor dette stod saa lavt som netop 

 der. Ligesom man kan anvende forbruget af svovlsyre som en maalestok 

 for et lands industri, kan man bedømme jordbrugets tilstand efter for- 

 bruget al fosfater; der udvindes i landet en ikke ringe del saadanne, men 

 de bruges ikke der, man sælger dem til udlandet, lian lagde i særdeles- 

 hed skylden paa det bureaukratiske styre af jurister, som ikke forstod sig 

 paa det, de var sat til at styre med, samt paa skolerne, som havde uddannet 

 disse. Begge havde, om end i bedste hensigt og i god tro. staaet i veien 

 for fremskridt. Naar man ser, hvorledes lande som Sachsen og Hessen 

 under sagkyndige mænds ledelse gjennem jordbruget har foroget sin 

 nationale velstand, bliver man bekymret over det indvendige kroniske 

 onde, som hindrer det prægtige Bayern fra at gjore lignende fremgang. 

 Der fremkom selvfølgelig indvendinger; man fandt, at Liebig havde 

 gjort sig skyldig i overdrivelse og ikke taget alle hensyn i betragtning. 

 Man maatte ikke glemme, at den store masse af Bayerns jordbrugere hørte 

 til bondestanden, som ikke saa let som de store grundeiere kan følge med 

 i fremskridtene, saa at den virkelige feil, om der var nogen saadan, ikke 

 laa hos de styrende eller hos skolerne, men i den almindelige tolkedan- 

 nelse. Man gjorde ogsaa opmærksom paa, at fosfaternes afsætning inden 

 landet var tiltaget, endog blev der sagt, med fremskridtets syvmilsstøvler. 

 LiF.BiG svarede i en ny række opsatser (1864). lian meddelte en sammen- 

 stilling af de gjennemsnitlige avlinger af de vigtigste dyrkede planter i de 

 forskjellige tyske lande; det fremgik af denne, at Bayern stod meget til- 

 bage for Sachsen og Hessen. Hele forbruget af fosfater i det mer end 

 1400 kvadratmil store Bayern udgjorde i 1863 kun 7700 centner, hvilket 

 paa det nærmeste svarer til. hvad der brugtes i Hessen for hver enkelt 

 kvadratmil (7 100 centner), og det kunde vel ikke være noget syvmilsfrem- 

 skridt. — LiEBiG maatte overhovedet høre meget ondt fra pressen, og 

 navnlig de ultramontane blade haanede ham for mangel paa patriotisme, 

 at han havde saaret den bayerske nationalfølelse, men han svarede hertil 

 ganske lunt, at det er umuligt at bode paa feil, hvis man ikke bliver gjort 

 opmærksom paa dem. Beskyldningerne mod Liebig havde naaet et saa- 

 dant omfang, at de vakte forbitrelse, og en meget stor mængde af den 

 dannede og uafhængige befolkning i hovedstaden gav udtryk for denne i 

 en adresse, som blev ham overrakt høsten 1864. — Der blev ogsaa op- 

 rettet en forening, som skulde virke for anlæg af forsøgsstationer, og 

 Liebig kunde nu endelig se sit uaOadelige arbeide for jordbruget kronet 

 med held. 



