1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 19 
II. Typologiske bemærkninger. 
A. Øxer av skandinaviske typer. 
I almindelighed ansees den yngre stenalder i Norden at kunne regnes fra 
og med den spidsnakkede type!. Tilstedeværelsen av typen i Norge er først 
helt erkjendt av Gustafson, mens Rygh i »Norske Oldsager< til grund- 
lag for sin R. 6 kun eiede ganske få exemplarer, og i R. 8 ikke så den 
direkte norske efterligningstype ?. 
1. Den spidsnakkede øxetype. 
(Mont. 12—13. S. Müller 46—52. R. 6 og 8). 
Dr. S. Müller har git typens definition i, Ordning 46, for flinternes 
vedkommende, idet den i Danmark forekommer > sjælden af Grønsten og 
lignende Stenarter3«. I Norge findes kun de efternævnte sex stykker av 
flint, hvorfor dette materiale her har været av ganske underordnet betyd- 
ning. Det er hovedsagelig i andre bergarter, at den forekommer i Norge. 
Det er derfor hensigtsmæssigt at gi en bestemmelse av bergart-typen. 
Følgende 6 øxer av flint findes: 
1. C. 15371 fra Guldvik i Id pgd., Smål. er med Loranges samling i sin tid kommet 
til universitetets oldsamling. Det er en tverox av flint „af Form væsentlig som Müller, 
Stenalderen no. 51", ganske uslebet. (0. Rygh i Ab. 1890 p. 90 no. I og avbildning i 
samme Ab. fig. 1). Stykket er eiendommeligt ved sin uslebethed og tverøxkarakter. . Det 
tilfredsstiller ganske S. Millers bemærkninger om typevarianten S. M. 51: „®iensynlig en 
videre udvikling af den ældre stenalders tverøxer 19". Det bør da opfattes som sådant 
også her. 
2. C. 18951 fra Skjeberg præstegård, Smål. er fragment av en flintøx som Müller 48° 
(Ab. 1897 p. 74). Stykket er av mørk grå flint og er skråt tilslebet ved eggen; det har 
en spinkel, tildels fin form. 
3. C. 17156. Typisk spidsnakket ox av flint som Müller 46 fra Bruer i Såner sogn, 
Vestby pgd., Ak. (Ab. 93 p. 78). Det er av rødlig flint, slebet i facetter og ikke meget 
omhyggelig arbeidet. Eggen er noget skjæv. 
4. C. 14441. Smukt exemplar av flintøx av spidsnakket type fra V. Rom., Slagen 
s., Sem pgd., JL. (Ab. 88 p. 155). Stykket er av grå flint med violet skjær, slebet over 
det hele; nakkepartiet er beskadiget. 
Mærkeligt nok er de følgende exemplarer fündne udenfor det sydøstlige område, hvor 
der neppe skulde ventes sådanne. 
1 Montelius i Correspondenz-Blatt 1891 p. 100. Miller Ordning og „Vor Oldtid“ p. 
45 og „Urgeschichte Europas“. 
nw 
Det fremgar dog tydeligt av Ryghs katalogberetninger, at han erkjendte R. 8 som 
specifik norsk og noksa almindelig. 
I Kjøbenhavns oldsamling findes under spidsnakkede oxer udstillet vel et snes av 
andre bergarter end flint, på 4 eller 5 nær dog alle fra ukjendt findested. Det er 
ikke udelukket, at nogle av disse kan ha været norske. 
