at 
å 
1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 27 
butnakkede øx ved det træk, at tykkelsen er jevnt fordelt og i visse til- 
fælde har sit maximum ovenfor midten nærmere nakkepartiet. 
Nakken ved sidesnittet er allerede berørt. Vi har ikke som ved flint- 
øxerne at gjøre med en skarp kant; dette tillod ikke materiale og metode. 
Undtagelsestilfælderne er også her nævnt: kun når øxen en sjælden gang 
har modtat slibning over det hele. * 
\ 
a b 
Fig. 5. Øx af spidsnakket type. Tvedalen, Tanum, Brunlanæs. +. 
Der findes enkelte exemplarer, der avviger noget fra den angivne 
norm, dog ikke mere end at det sees for hvert enkelt. Særskilt må om- 
tales et stykke ganske som Miller 50. Det er avbildet hos prof. Brøgger 
pl. VII (Strandlinjens beliggenhed). Det har alle kjendemærker av at være 
pävirket fra et sädant flintstykke som Müller 50. Kun er bredsiderne 
ganske sterkt hvælvede, men smalsiderne ikke des mindre skarpt udhæ- 
