40 A. W. BROGGER. M.-N. Kl. 
Ved frontsnittet er der neppe nogen forskjel mellem @ og 8. Den 
jevne avsmalning er fælles for alle stykker. Opmærksomhed fortjener s/4- 
ningen. Fremdeles er det tilfældet som ved ı og 2, at man tydelig kan 
skille det tilstødte fra det slebne. Kun er det her av vigtighed, at der 
oftere træffes en slibning av hele stykket, ganske som ved de tyndnakkede 
flintøxer (fig. 13). Det kan også sees, at man muligens har betjent sig av 
fo slags slibning, den ene — den sædvanlige — der er anvendt ved I og 
2 ved eggpartiet, men dertil en ringere, der efterlod de svære bredsider 
med endnu jævnere flader end tilstødningen. I sådanne tilfælde kan man 
meget vel skille disse to slibninger, mens den grovere slibning ofte kan 
skjule den tilstødte overflade, således at man ikke tydeligt kan erkjende 
denne. 
Ved sidesnittet er særlig smalsiderne av interesse. I almindelighed sees 
det (som på fig. 14 b og 15 b), at disse er efterladte tilstødte. Sjældnere er . 
de tilfælde, hvor også smalsiderne har modtat den finere slibning (fig. 13); 
hyppigere findes den grovere slags slibning.  Nakkepartiet frembyder 
naturligvis ikke i sidesnittet den mere eller mindre skarpe kant, som flint- 
øxerne har, — hvad der allerede er omtalt flere ganger ved 1 og 2 som 
naturlig forårsaget ved materialet. Undtagelser er også her de vel slebne 
exemplarer, hvor indflydelserne fra fremgangsmåden ved flintøxerne er så 
tydelig. 
Blandt bergartstykkerne i 3 findes ingen i Norge, der har så svære 
dimensioner som flintøxerne inden gruppen @. Dog er der endel, der ganske 
imponerer ved sin sværhed, og som blir at opfatte som beviser på den 
stadig øgende indflydelse fra det sydligere område. 
Tveroxer og huloxer træffes i Norge ikke blandt øxerne av tynd- 
nakket type. 
tænkes, at kobberøxer av nævnte type muligens snarere kunde være en nordisk efter- 
dannelse av disse sene tyndnakkede flintblade end omvendt, hvorved ikke den krono- 
logiske tidsbestemmelse av kobberets indførelse i Norden under seneste stenalder (tyk- 
nakket og bredegget øxetypes tid) vilde væsentlig forrykkes? 
re 
Her anføres enkelte av de største stykker: C. 12166, det største hele stykke, 32 cm. 
Dernæst C. 11186: 27 cm. Herefter stykker på 25 cm., og ikke få på 23. Et frag- 
ment av en sleben ox av gruppen @ (C. 10219 fra Hole, Busk.) har en bredde over 
eggpartiet (frontsnit) av 9.7 cm. Sammenlignes hermed bredden på nogle flintlinealer, 
findes S. M. 54: 8.8 cm., det største norske stykke 9.6 cm. Det er da troligt, at vi 
her har havt et pragtstykke av sjelden kvalitet. 
