1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 47 
rade materialet. »Rånnan< går stundom rundt banan. Endast i »grönsten« 
har jag iagttagit densamma.< 
Fra Danmark har amanuensis G. Mørck på min anmodning velvilligst 
noteret, at typen også forekommer her, men mærkelig nok syntes konkave 
smalsider her også at forekomme på svære bergartexemplarer av tyndnak- 
ket type (Müller 56). Analogt hermed findes i Kristiania oldsagssamling 
to: tyndnakkede øxer med tydelig konkave smalsider, der altså lader for- 
Fig. 19. Øx av tyknakket type, var. R. 10. Diabas. Farseggen under Lille Kjos, 
Skedsmo, Ak. (C. 8021). Virkelig størrelse: 13 cm. 
mode, at konkavitet i smalsiderne ikke er et til den tyknakkede type bundet 
fænomen. Den forklaring ligger da nær, at den rendeformige udgrav- 
ning av smalsiderne refererer sig til en eiendommelighed ved skjæftnings- 
forholdene. | 
Denne forklaring har dr. Beltz optat for enkelte stykker fra Meklen- 
burg, hvor typevarianten mærkelig nok sees at forekomme”. 
1 C. 6839 fra Fyran, Krødsherred, Busk. og C. 19547 fra Fosser, Vestby, Ak. 
? R. Beltz i Meklenburg. Jahrbücher 63, p. 36: fra Tempzin ved Briel: „interessant 
dadurch, dass an den Schmalseiten kleine Vertiefungen sind, die wohl das Einklemmen 
