56 A. W. BRØGGER. M.-N. Kl. 
B. Meisler. 
Som ved de danske former av disse, lar der sig udskille ældre og yngre 
former (Miller 123—136), der må antas at svare til de former av øxer, 
der er gjennemgået. Der findes dog specielle norske varianter i bergarter, 
der frembyder megen interesse for detaljstudier. 
1. Ældre former. 
Også her kan, som ved de ovenfor gjennemgåede øxeformer, skilles 
‘mellem øxer av flint og av (andre) bergarter. 
Av flint er fem stykker, der tydelig svarer til Miller 124, overens- 
stemmende med tyndnakket type. Ingen tosidede (Miiller 123) findes, kun 
firsidede. 
C. 6783 er et lidet, darligt arbeidet stykke, der må antas at svare som meisel til 
tyndnakket type. Bjerke, Ullensaker pgd., Ak. (Ab. 74 p. 63). 
C. 14389 svarer ganske hertil, er liden, uanseelig; gulgrå flint, kun eggsleben, men 
har muligens været mere sleben. Opstad, Tune, Smål. 6 cm. lang. (Ab. 1888 p. 151). 
Som Miller 124, men ikke fuldt så smukt arbeidede, og kun eggslebne er C. 13331 
fra Tveiter, Ullensaker, Ak. og C. 19391 fra Stenbjørnrud, Borre, JL. (Henholdsvis Ab. 
1887 p. 50 — hvor Rygh henfører denne til R 18, hvilket neppe er rigtigt — og Ab. 
1899 p. 166). 
Endelig er der et meget smukt exemplar, kun 7 cm. langt, i type svarende til 3 AØ, 
av gråhvid flint og helt slebet overalt. C. 13514 fra Sætre brug, Hurum, Bu. (Ab. 1887, p. 66). 
Også formerne i stew er ganske mærkelige og fortjener særskilt 
‘omtale. 
C. 2754 er et mærkeligt stykke. Det er en hulmeisel av sort skifer (?), meget godt 
slebet. Nakken er helt tilspidset og i frontsnittet går linjerne jevnt rundede ned til eggen, 
der er 3 cm. bred. Her er ved eggpartiet en mærkelig hulslibning, meget dyb. Stykket 
har i sidesnit ingen smalsider, men er jevnt tilslebet i en rund kant. Dets længde er 10.3 
em. F. på Nes, Løken, Høland, Ak. Der findes kun et stykke, der kan sammenlignes hermed. 
Men det synes at høre til den senere gruppe av meisler. Det er nævnt i Ab. 1895, p. 79 
under no. tot: ,Hulmeisel af sort skifer af aflang-firkantet tversnit, flad undtagen pa det 
hulslebne parti, helt sleben. Eggen er, allerede i gammel tid, tvert afsleben. I baneenden 
er boret et lidet rundt hul, der mäske er oprindeligt. Længde 10.6 cm. F. på pladsen 
Setrang under Enger i Sylling s., Lier pgd., Busk. (C. 18079)“ 1. 
Av helt uregelmæssig form er to stykker: C. 2232 er av en sort, muligens noget 
skifrig bergart, slebet godt ved eggpartiet og delvis forøvrigt. I frontsnit har det en 3.5 cm. 
bred egg hvorfra linjerne går langsomt sammen mod den avrundede 1.7 cm. brede nakke. 
Det eiendommelige er nu, at linjerne ikke er jevne, men særlig på den ene side er indkne- 
bet omtrent ved midten. I sidesnit er en rundsleben kant, hvori bredsiderne mødes; kon- 
turerne viser en maximaltykkelse nærmere nakkepartiet, altså nærmest som på en øx av 
butnakket type eller 1 a. Stykkets længde er 8 cm. Det er fundet på Ramnæs præstegard, JL. 
C. 16242 av skifer, slebet, har samme form, dog noget uregelmæssigere, med en 
skjæv egg. Dets længde er 8.8 cm. Hennum, Tranby, Lier, Busk. 
1 I Berlins Museum für Völkerkunde, præhist. avd., findes en samling sorte, helt slebne 
skiferredskaber fra Wygfloden (i nordl. Rusland, prov. Olonez, avløb til det hvide hav), 
derav to hulmeisler, trinde med dyb hulslibning, hvorav den ene særlig minder om 
ovennævnte stykke. 
