58 A. W. BRØGGER. M.-N. Kl. 
hvælvede bredsider; overgangen fra bredsider til. smalsider formidles og 
avrundes ved slibning. I frontsnittet findes ingen avsmalning mod nakken. 
Enten forfærdigede av sandstener eller av en blød, vekstenlignende bergart. 
Altid slebet over samtlige flader (fig. 23). 
Særlig påfaldende er varianten i rød sandsten. Når man betænker, 
at sandstenerne 1 stenaldersøxerne yderst sjelden forekommer (kap. III), er 
dette så meget mere værd at bemærke. Jeg har tænkt på en naturlig og 
nærliggende årsag, som - bekræftes av et mere specielt stykke: den røde 
farve er muligens intentionel og sigter da muligens til efterligning av 
kobberexer eller meisler. Dette bekræftes av C. 14798 fra Prestebakke, 
Id, Smål., der i form, farve og den eiendommelige brydning i frontsnittet 
av linjerne aldeles ligner fig. 1 i Montelius Chronologie d. å. Bronzezeit., 
en kobberøx fra Schlesien. Ligheden i farven beviser naturligvis ikke 
med sikkerhed, at stykkerne er efterligninger af kobberøxer. 
I eggpartiet (frontsnit) varieres meget: der findes meget lidet buede og 
sterkt rundede og enkelte skjæve egge. Forøvrigt er varianterne ikke 
større, end at samme grundtype erkjendes i alle. 
En fortegnelse over samtlige meisler er git bagl. 
C. Øxer av såkaldte arktiske typer. 
Der findes i Universitetets oldsagssamling fra østlandske findesteder 
endnu et lidet antal øxer, der ikke har fundet plads i den ovenfor givne 
oversigt over typerækkerne, men som imidlertid for norske forhold har en 
særskilt interesse. Det er øxer, der hører til den av Rygh opstillede 
typegruppe R. 13—15, og som er opfattede som tilhørende en arktisk sten- 
alderskultur. Vi står her ligeoverfor interessante eiendommeligheder ved 
norsk stenalder, der er langt fra at være udredede, og hvilke forhold kræver 
specialstudier og vistnok i anden retning end hidtil drevet, førend man 
kan få spørgsmålet helt løst. Det der her skal meddeles er blot et lidet 
bidrag til forståelse av sammenhængen og en antydning av, i hvilken retning 
jeg tror studiet må gå. Man kan ikke med nogen ret si, at der i de tidligere 
behandlinger, når undtages Ryghs og Montelius’, har været tat hensyn til 
alle de forhold, som ved studiet af den arktiske skiferkultur nødvendigvis 
må tages i betragtning. 
1 Overalt i tabellerne senere i dette arbeide er meislerne opfort under de respektive oxetyper. 
