1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 61 
Det eneste, der er publiceret herom, er av konservator H. Schetelig i 
beretningen om Vespestad!, hvor et referat av Ryghs forelæsninger 1 1895 
citeres. Den ændrede opfatning går i det væsentlige ud på, at »de ark- 
tiske former fra først af er skandinaviske og siden er blevet optaget af 
lapperne for hos dem at bli de eneste former for stenredskaber<. Schetelig 
anser denne opfatning for den, der »løser alle vanskeligheder<, mens dir. 
K. Rygh har endel indvendinger mod den og opretholder den ældre teori?. 
Det. kan være av nytte at præcisere forskjellen mellem de to teorier, 
og dernæst vil jeg levere et bidrag til kritik av den uprøvede nye. Jeg 
vil på forhånd gjøre opmærksom på, at jeg ikke på nogen måde tilsigter 
nogen udtømmende behandling av det »arktiske spørgsmål<. Men jeg tror 
det nødvendigt for en fuldstændig sådan at opnå et mere sigtet grundlag, 
end den nye teori gir. - 
Uoverensstemmelsen mellem den ældre og nyere hypotese gjælder 
først indvandringsveiene og dernæst de etnologiske forhold. Av disse to 
momenter flyder så de øvrige, ikke mindre vigtige: typespørgsmål og 
hermed sammenhængende detaljer. Mens den: ældre opfatning antog, at 
skiferspidserne og den hele arktiske gruppe var resultat av en indvandring 
fra nordøst og etnologisk måtte tilskrives lapperne, mener den nyere op- 
fatning, at typerne — gruppen — er indvandret den regelmæssige vei, ad 
hvilken hele den norske stenalder forresten er kommet, fra syd mod Kri- 
stianiafeltet og vestlandet. Her skulde typerne være optat i senere tid av 
lapperne, fastholdt hos dem; og årsagen til de mange fund på nordligt 
område skulde netop være lappernes fastholden ved de således av dem 
adopterede former®. M. a. o. de fund, der hidtil har været kaldt arktiske 
og udelukkende dette, skulde nu deles mellem en skandinavisk og ikke- 
skandinavisk befolkning. Den omstændighed, at »typerne er oprindelig 
skandinaviske<, og dernæst antagelsen om, at lapperne senere skulde ha 
optat formerne, skulde da angi en omtrentlig geografisk grænselinje, således 
at alt av »arktisk<, der findes nordenfor det Trondhjemske, skulde stamme 
fra lapper, og alt søndenfor fra skandinaver. Her er, som jeg snart vil 
omtale, et kardinalpunkt ladet uomtalt, det er tidsspørgsmålet. For den 
Berg. Mus. Ab. Igor: 5 p. ı2. 
? „Spidser og Knive af Skifer". Kgl. Norske Vidsk. Selsk. Skrifter 1902: 3 p. 60 ff. 
Dr. Hansen har i Landnåm forkastet antagelsen angående lapperne og er ved sine 
undersøgelser kommet til et resultat, der gir bedre kontinuitet i udviklingen: Nostvet- 
kulturen repræsenteres ifølge dr. H. av et anarisk folk, det samme, der ved sin videre- 
vandring på vestlandet og nordover har udviklet de ,arktiske" former. De etnologiske 
spørgsmål ved den nyere teori blir ved denne betragtningsmåde vistnok mere forståelige. 
Men arkeologisk byder også denne forklaring vanskeligheder, der gjør, at den neppe 
kan antages. Uden at ville behandle den, indeholder dog de følgende bemærkninger 
i alt det væsentlige, hvad jeg har at si til den. 
