1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 83 
dette ikke umuligt, at skiferspidsen kan være opstäet ensteds langs Øster- 
sjøkysten, eller muligens syd for denne. 
Kan nu denne antagelse bringes til at stemme med det, vi ved om 
den ældre stenalder? Jeg har allerede rørt ved det, som synes mig et 
hovedpunkt: at skiferspidsen hører til en »benkultur<, som et typisk jæger- 
folk har eiet. .Og ved benkulturen og jægerfolket, der begge hører sammen 
og i tid går op til det ældste, vi kjender fra Syd-Skandinavien, kommer vi 
uvilkårligt ind på tanken om det folk, der med renens langsomme tilbage- 
rykning mod de nordøstlige dele av Europa fulgte denne. Og er hermed 
sammenhæng tilsyneladende tilveiebragt, så er det vel forklarligt, at skifer- 
benspidserne 7kke gar over Skåne til det sydlige Skandinavien, men har 
gået den længere, østlige vei. Man har i sin almindelighed været enig 
om, at renens vandring nordover ikke er gået over Danmark—Skäne, men 
langs Østersjølandene til den botniske bugt og muligens over denne på 
isen (over Kvarken?) til Nordsverige. | 
Materiale til pävisning av dette foreligger. Säledes er det sansynligt, 
at renen i tundratiden og skovtidens begyndelse virkelig har levet i Dan- 
mark. V. Nordman har i »Danmarks Pattedyr« (Danmarks geol. unders. 
III række no. 5) i 1905 opført endel av de kjendte fund og trækker av 
disse den slutning, at rensdyret /cervus tarandus) har levet »sågodtsom 
over hele Danmark< (p. 47). Fra Sverige foreligger, fra 1894, A. G. 
. Nathorst »Sveriges Geologi< p. 303, følgende: »Som fossila lemningar 
af renen utom i Skåne endast aro funna på Öland, nödgas man med 
Nilsson fortfarande antaga, at den vildren, som nu finnes på de skandi- 
naviska fjållen, icke hårstammar från den fossila renen i Skåne, utan at 
den förra i senare tid invandrat till norra Sverige norr om Bottniska viken 
eller på isen öfver denna från ôüster.« P. 306 samme arbeide sier prof. 
Nathorst: »Hvarföre renen icke spridt sig från Skåne till det öfriga 
Sverige, år en ånnu fullkomligt olöst fråga.« Man har antaget, at dette 
spørgsmål er et klimatisk, og da er det en kjendsgjerning, at Øst-Europas 
klimat bedre har passet for rensdyret end det skandinaviske havklima. 
Efterhånden som isranden efter den sidste istid trak sig tilbage, fulgte rens- 
dyret.. Herfra at slutte til, at en befolkning har fulgt den, er måske ikke 
så dristigt, når det erindres, at renen i hei grad »binder« en befolkning. 
Og så er den kommet til de finske egne, og herfra er den draget over 
- til de nordlige dele av Sverige og Norge, hvor den endnu findes. Der 
skal også findes ren i Ladoga-egnen endnu. Det turde således måske 
ikke være for dristigt at slutte, at skiferspidsen både ved form og ud- 
bredelse synes at vidne om, at den hele skiferkultur for en del er en 
direkte fortsættelse av benkulturen i Mellem-Europa under ældre stenalder. 
