86 A. W. BROGGER. M.-N. KI. 
Rygh. Trøndelag. i forh. tid). Desvaerre findes der for det nordenfjeldske 
ingen datering, og endnu mindre for de finmarkske fund. Det for tiden 
foreliggende materiale gir således kun ufuldstændige oplysninger!. Men 
hvad der er mere av interesse, er nu at efterspore det forhold, at vest- 
landets stenaldersbefolkning synes at ha vedblit at bearbeide denne type, 
og det ikke bare i skifer, men også i ikke-skifrige bergarter. Således er 
stykket fig. 44 fra Sæm i Jarlsberg av en hård, skifrig bergart. Over- 
ensstemmelsen mellem denne og Vespestadtypen er utvilsom, med den mo- 
difikation, at det første exemplar er omhyggeligere gjort og navnlig 
er fri den skjødesløse facetslibning. (Smign. fig. 43). Det er særlig 
a b 
Fig. 43. Ox av Vespestadtype. Vespestad, Boml., Finnås, S.-B. 4. 
dette forhold og desuden omstændighederne ved bergarterne, der har 
bragt mig til at tvile på, at samtlige disse øxer fra østlandske finde- 
steder var arktiske; ikke alene må den ældre stenaldersbefolkning østfra 
ha truffet den nordfra kommende, men også /ært av denne siste. Jeg tror 
derfor, at endel av de øxer, vi kalder for arktiske, delvis kan være vest- 
1 Den tvereggede form gjenfindes inden finske områder i skifer. Herom Aspelin I. c. 
og A. Hackman, |. c. Dr. Hackman har tilskrevet mig: „Vi åga ett stort antal yxor, 
hål- och rättmeislar, hackor m. m. af skifer." Nogen detaljeret påvisning kan jeg des- 
værre ikke levere, da jeg kjender materialet for lidet. Ikke uden interesse synes det i 
denne forbindelse, at der fra de østasiatiske folk golder og giljaker findes i Berlins 
Museum für Völkerkunde skiferøxer, tvereggede, av samme hovedtyper som de norske 
arktiske. 
Pe 
