96 A. W. BROGGER. M.-N. KI. 
ofte helt ud i kanterne. De sjeldnere tilfælde er det også, hvor øxens 
samtlige flader er slebne, hvor dette da betyder, at der er fremkommet 
flader, hvor bredsiderne mødes, der vistnok har karakteren av smalsider, 
men typologisk dog ikke er dette, hvorfor de ikke bør benævnes så. Kun 
i få tilfælde er slibningen en overførelse av slibningen ved flinttekniken, 
hvor der blev slebet i kanter — en brednakket øx fig. 8 (C. 10853) er 
i denne henseende instruktiv. Den er tildannet med hele flintøxteknikens 
eiendommeligheder — bredsiderne således mødende i en skarp kant — et 
enestående fænomen i denne række. 
Hvorledes skal man nu erkjende, at de ovenfor omtalte tilstødte bælter 
ikke er identiske med smalsider, når exemplaret skal bestemmes, vil der 
spørges. Herpå kan der svares ved at henvise til sammenligning med den 
tyndnakkede types øxer; men dernæst vil typerne selv sjelden kunne tas 
feil av. Ved de tyndnakkede øxer bevares fremgangsmåden fremdeles som 
for, men det sees oftere, at smalsiderne s/ibes, vel under indflydelse av 
flintøxerne. Karakteristisk fremtræder forskjellen, når mån betragter et under 
indflydeise av flintøxerne tildannet stykke som fig. 13. Ethvert spor av 
hugningen er her væk; flintteknikens slibning har udvisket den eiendom- 
melige karakter, som alle tilstødte øxer besidder. Men tilstødningen be- 
holdes endnu, trods det frugtbare opsving i anvendelsen av flinten, 
der finder sted i anden periode. Ved den tyknakkede types berg- 
artøxer findes, dog særlig ved var. R. 10, tilstødningen fremdeles be-_ 
varet i smalsiderne. Helt slebne stykker findes dog ikke sjeldent. Mate- 
rialet er imidlertid her, som det vil erindres, mindre, — sammenligningerne 
også- mindre av interesse. 
Spørgsmålet om slibningen av bergartøxerne er ikke specielt behandlet 
nogensteds. Sehested behandlede flintøxerne og fandt herunder, at to 
hovedmetoder var anvendte, efterfulgt av en polering av eggen. Det er 
spørgsmål, om disse fremgangsmåder udenvidere kan overføres for bergart- 
øxernes vedkommende. Hvad angår den siste fremgangsmåde: blank- 
polering av eggen, sees det for enkelte bergartøxers vedkommende, at den 
virkelig er anvendt. | 
Der findes nu i mange fund to hovedtyper av slibestene, R. go a 
og b, den ene av løs rød sandsten, den anden av en meget hård bergart, 
i regelen kvartsit. Det er særlig denne siste, der er anvendt ved præpare- 
ringen av flinterne, sansynligvis ved brugen av (sand og) vand. Den har 
efterladt karakteristiske mærker på flintøxerne. 
Sees nu hen til bergartøxerne, vil det erkjendes, at der hos disse 
kan iagttas to forskjellige slibninger, hvorav den ene efterlader en ru, 
jevn overflade, der bestemt skiller sig fra den hullede overflade, tilstød- 
