1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 109 
følgende: Den ældre teori, Dahlls, om et kridtlag i store dele av sydlige 
Norge, der skulde forklare flintforekomst i grus på Jæderen, er blevet 
overflødig ved en kritisk prøvning ved hjælp av de nyere glacialgeologiske 
forskninger. Flinten i det jæderske grus kan antas avsat ved gletscher- 
virksomhed i »den norske rende«, hvorved løsrevet kridt med flint antas 
transporteret fra Skageraks bund, altså ikke fra nogen syd-norsk kridt- 
formation. Dr. Reuschs formodning om et lignende kridtlag i det sydlige 
Norge kan prof. Brøgger for sin del ikke slutte sig til. Og som hoved- 
resultat kommer han til, »at naturlig forekommende flint 1 hele Kristiania- 
feltet ma ansees så overordentlig sparsomt udbredt, at der ikke kan være 
tale om, at den kvantitet, der heraf tilfældig kunde være fremfundet i over- 
fladen under stenalderen, på nogen made kunde have været tilstrækkelig til 
at tilfredsstille behovet for ramateriale til redskaber for en nævneværdig 
stenaldersbefolkning, om denne skulde have været afhængig af ramateriale 
af flint«. Og det er kun om Jæderen og Lister man tør anta, at fore- 
komsten av flint har været nogenlunde tilstrækkelig til et rimeligt behov. 
Men selv her har man jo benyttet bergarter til øxemateriale (Holeheien). 
Såvel arkeologisk som geologisk lar spørgsmålet sig også løse ved en 
avgjørelse av, hvorvidt der virkelig nogen gang er fundet naturlig fore- 
kommende flint i grus i Kristianiafeltet. Prof. Brøgger nævner (l. c. p. 72) 
fund av flintknoller i /er på enkelte forekomster, hvor man ligefrem må 
anta, at de er tilførte ved transport av havis. Ikke et eneste flintefund i 
naturligt leie er forefundet i urørt morænegrus. Da prof. Ryghi sin tid 
skrev den nævnte opsats om flintens forekomst, satte han sig i bevægelse 
for at få indsamlet flintknoller fra Kristianiafeltet, der skulde kunne bruges 
som bevis for hans antagelse. Der blev så i løbet av årene indsamlet 
flint fra endel steder; en stor del av disse stykker viste imidlertid spor av 
avhugning eller bearbeidelse, og stykkerne er antagelig fundne løse i over- 
fladen. Det er neppe tvilsomt, at de uden undtagelse er tilførte de steder, 
hvor de er fundne, ved mennesker, i ældre eller nyere tid. Jeg anser 
derfor en opregning av findestederne for at være uden interesse. 
Om det altså end kunde antas, at en eller anden flinteknol virkelig 
findes naturligt forekommende i Kristianiafeltet, så er det jo indlysende, at 
den ikke kan benyttes som bevis for, at man her har havt tilgang på 
naturlig forekommende flint i sådan maengde, at herved det virkelige for- 
brug i stenalderen av flint skulde kunne forklares. Arkeologisk stemmer 
hermed, at den ældre stenalders bergartøxer udelukkende er hugget i norske 
bergarter. Der blir megen rimelighed i udviklingen med den antagelse, at 
der ikke findes flint nok i Kristianiafeltet; mens den modsatte anskuelse nød- 
vendigvis må tvinge til en arkeologisk unaturlig opfatning: mangelen på 
