1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. III 
V. Topografiske studier. 
En nogenlunde fuldstændig fortegnelse over fundenes fordeling vil 
man få av de hosføiede detaljerede tabeller (p. 112—13)!. På grundlag herav 
vil nu bli tilfoiet endel betragtninger over fundområdene i yngre stenalder. 
Utvilsomt er et sådant arbeide for det sydlige Norges vedkommende et 
taknemmeligt felt, når man ser hen til de geografiske data. Hovedgrundlaget 
for en inddeling er det store vandskil Dovre-Langfjeldene, hvorfra vasdragene 
på den ene side strømmer lange og krogede veie til Kristianiafjordens kyster 
og danner færselsveiene i store, dyrkede dalfører. På den anden side vest- 
landet med fjeldene mod havsiden og korte, fosserige elve i trange, lidet 
dyrkbare dalfører. Det er nu østlandet, vi vil ta for os her, og centrum i 
dette er da som allerede nævnt Kristianiafjorden, der danner koncentrations- 
punktet — også i bebyggelsen. Dernæst vil der kunne gjøres enkelte 
generelle betragtninger, der kan bli grundlag for et mere systematiserende 
studium av Norges stenalder. 
Til gjennemgåelsen i det følgende bør stadig refereres til det oversigts- 
kart, der-medfølger dette arbeide. 
Sydøstligst i landet går fra havet ind den første av fjordene, nemlig 
Fredrikshald-Iddefjorden, der også danner grænsen mod det sydligere 
Sverige. At der imidlertid ikke er nogen stenaldersgrænse her, bekræfter sig 
direkte av ældre stenalders fund: lige vest for Idde-området i Sære sn. findes 
det ældst beskrevne fund av øxer av Nøstvettypen på boplads fra ældre sten- 
alder, nemlig Zihult?. Bebyggelsesomräderne her i disse trakter står derfor 
direkte i forbindelse med-hinanden, hvad der bl. a. fremgår med interessant 
tydelighed av fundene i vasdragene til Iddefjorden, nemlig elven (syd-nord) 
fra de i Sverige beliggende indsjøer n. og s. Bullaren (i Nafverstad og 
Mo sn.). Pa norsk side findes -enkelte fund i dalbunden, men dernæst 
langs selve Iddefjorden. Rigeligere findes fundene i bivasdraget Orelven og 
! Inddelingen går, som det sees, efter præstegjældene. Den hele oversigt har naturligvis 
mindre med disse kommunale og geistlige grænser at gjøre. Men jeg har ikke fundet 
det heldigt at forsøge nogen anden inddelingsgrund indført endnu. På grundlag av de 
i det følgende fremførte betragtninger vil muligens en heldigere inddelingsgrund kunne 
gis. Indtil videre er spørgsmålet av underordnet betydning 
[22 
„Bohuslänska fornsaker“, p. 75. „Öxer av Nostvettypen“, p. 35- 
