114 A. W. BRØGGER. _M.N.Rl. 
Orsjoen i Enningdalen, og de fordeler sig her særlig ved sjøens bredder, 
hvor nu endel dyrket land findes. Bebygget fra fjorden må også Idsletten 
antas at være; her er fundene ganske rige. 
Det største vasdrag imidlertid, som rinder til fjorden her, er Aremark- 
Rodenes-Skulerud-vasdraget, der tillige har været en betydeligere færsels- 
vei, en hovedåre, ligesom vasdraget nutildags er kanaliseret og benyttes 
betydeligt. Allerede i ældre stenalder har her været bebyggelse, idet der 
\ er fundet en ox av Nøstvettype helt oppe ved Rødenæs og enkelte but- 
nakkede øxer adskillige steder!. Da landet her siden ældre stenalder er 
steget 45 m., har vasdraget ikke været farbart i hele sin udstrækning fra 
sjøen, da Aremark- og Ømark-sjøen ligger henholdsvis 105 og 108 m. o. h.? 
Fosserne ved Krappeto, hvor der nu er sluser, og ved Tistedalen har 
også i denne tid været hindringer for færselen ad direkte vei. 
Følger man nu Tisteelven op fra Fredrikshald, findes på dens nordlige 
bred enkelte fund, der sammen med fundene på den store Femsjos vest- 
side angir bebyggelse i de strøg, der i vore dage er godt dyrkede. Følges 
*elven videre op til Aspernsjøen ad de nuværende slusers vei, lagttas, at 
fundene her ganske mangler i de skovtrakter, der nu fylder området her. 
Hvor Aspernsjøen udvider sig og ved sine bredder har ganske godt terræn, 
lidet dyrket, begynder atter fundene at indfinde sig og følger nu jevnt 
vasdraget nordover. Overalt findes de langs bredderne av sjøerne, hvor 
nu store gårde med veldyrket terræn er beliggende. Særlig rigt er strøget 
ved Rødenæs, bredderne noget nord for Omark kirke. 
Mærkelige er her et. par fund, som fortjener særskilt omtale. Den væl- 
dige svenske indsjø Stora Le, der rinder av i et komplex av elve og sjøer til 
indhavet Venern, stikker en nordlig arm (ialt 32 km. kystlinje) ind i Ømark på 
norsk grund; nogle gårde er beliggende ved denne arm, der ikke er meget 
fjernet fra Ømarksjøen; her er gjort enkelte stenaldersfund, om hvilke det da 
ligefrem tør formodes, at de skyldes bebyggelse av vasdraget Stora Le fra 
Sverige; de avgir således et nyt bevis for, at den politiske grænse ikke er 
stenaldersgrænse; yderligere bevis herfor vil nedenfor findes ved behandlingen 
av nordligere vasdrag (Tryssil). Dette forhold må imidlertid sterkt betones. 
Når man ser på det vedføiede kart, er det påfaldende, hvor fundene samler 
sig om Ømark og Aremark, åltså de nordligere dele av vasdraget, mens der- 
imod dettes sydligere dele ikke er så rige. Når hertil kommer, at vasdraget 
! No. 48 og 49 på kart I i prof. Brøgger: Strandlinjens beliggenhed. Se også kart II 
sammesteds. 
to 
Oberst Nissens kart over sydøstlige Norge, hvortil der stadig refereres 1 det føl- 
gende. — Se også til endel av det følgende ,Norges Land og Folk I. Smälenenes 
amt ved A. N. Kiær", p. 23. 
