1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. I21I 
Vi forlod Glommen ved Nestangen for at følge Vormens løb; fortsættes 
nu videre ad Glommen fra Nes, vil fundene avgi vidnesbyrd om en synlig 
avtagende bebyggelse; talrige er de ikke nogensteds og dog ganske til- 
strækkelige til at vise beboelse, av hvad art den nu end kan ha været. 
I Ulleren sogn er gjort gode fund, der alle holder sig strengt til de 
ganske frugtbare bredder langs elven, hovedsagelig bestående av sandjord. 
Ved elveknæet ved Os modtar Glommen en bielv fra Storsjøen, der er - 
beliggende i N. Odalens pgd.; ved denne indsjø er gjort enkelte fund, kun 
på det dyrkede strøg, hvor gårdene er beliggende; bredderne 1 syd er 
lidet dyrkede, men sterkt skogbevoxede; overensstemmende hermed er få 
fund gjort ved sydenden av vandet; noget talrigere er de fund, der er 
gjort ved nordenden av vandet, hvor »der er store, dyrkede flader eller 
bakkede strækninger langs sjøen<l!. En mærkelig omsteendighed er det, at 
der helt oppe ved den skogbevoxede og mindre dyrkede del av N. Odalen 
pgd. i nord, nemlig ved Ottensjø, hvorfra Storsjøen modtar tilløb, er fundet 
en tyknakket øx og desuden et flintblad. Dette vidner jo tydelig om sten- 
aldersbefolkningens bevægelighed, at de således har trængt frem langs 
vasdragene lige til disses udspring. Bevis herfor haves fra talrige steder; 
således fra Glommen, hvorom nedenfor. 
Sparsomt fortsætter fundene i S. Odalen pgd. til Kongsvinger-knæet; 
synderlig rige er ikke fundene her på de delvis rigt dyrkede bredder; 
kun skafthuløxer er fundne, ingen skafthulløse; dette betegner dog ikke 
mangel på sådanne i dette strøg, da vi strax nordenfor, i Brandval og 
Grue, har adskillige. 
Udenfor Glommenvasdraget og uden forbindelse med dette er følgende to fund, som 
nævnes særskilt og som yderligere bevis for det omtalte faktum, at den politiske grænse ikke 
betegner stenaldersgrænse (Aremark o. a. st.). 
C. 6644 er en skafthuløx fundet i Vestmarken s. Eidskogen pgd. Hed. på en gård, 
Rambøl, der er beliggende ved en liden indsjø, Harstadsjøen, hvor gårdene i Vestmarken 
er beliggende (rektangelblad Setskogen). Harstadsjøen rinder av til Skjervangen indsjø, der 
atter har avløb gjennem Vadjungen indsjø i Sverige (Jernskog sn.) og herfra videre til 
sjøerne Hugn og Rånken ved Ämol, der atter rinder av i det indviklede komplex til ind- 
havet Venern. Vi har altså heri sansynligvis en ny bekræftelse på, at dele av landet 
er bebygget ganske naturligt fra svensk side. 
C. 16871 er en skafthuløx fundet på gården Gausta i Vestmarken S., Eidskogen pgd. 
Hed., beliggende strax n. f. grænsen i Vrangselvens vasdrag, der mere direkte løber av til- 
de nævnte svenske sjøer Hugn og Rånken. 
Det er naturligvis et spørgsmål værd, om ikke dette fund kan være resultat av bebyg- 
gelse fra Glommens vasdrag; som bekjendt-er vandskillet her meget lavt — av og til over- 
svømmes det jo *endog, således at Glommen tildels har avgit vand til Sveriges vasdrag 
(Helland Hedemarken I, p. 260). Og så bundne til vasdragene har naturligvis ikke sten- 
aldersbebyggerne været, at de ikke har kunnet overskride dette lave vandskil her fra Glom- 
1 Ved skildringen av bebyggelsen av Glommen fra Nes nordover er til grundlag benyttet 
A. Hellands Hedemarkens amt, II, 
