RS ae u 
1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 129 
I lighed med Hallingdalsfundene opregnes her de kjendte i Valdres: .1. Skafthuløx 
(C. 1260) fra Granum i Ulnæs s., N. Aurdal pgd.; denne gård ligger ved sydsiden av Slidre- 
fjorden i den prægtigt rige bygd. 2. Tyknakket stemøx (C. 7955) fra Kvale i V. Slidre; 
gården ligger udmærket til i den åbne dalbund. Disse to fund er de sydligst liggende; de 
senere nævnte hører mere ind under Vangsbygdens centrum. 3. Skafthuløx (C. 17262) fra 
Rødvang i Lomen s., V. Slidre pgd. 4. En lignende fra Solheim i V. Slidre (C. 19326). 
I Østre Slidre pgd. i bivasdrag til Valdres er fundet fo pile, hvorav 5. (C. 19317) på gården 
Skattebu i Rogne s. en Skiferspids. I Vang pgd. er følgende fund gjort: 6. På Katte- 
vold i dalbunden ved den høitliggende Vangsmjøs er fundet en bredegget flintøx (C. 12061). 
7. Pa gården» Hamarstad, omtr. av samme beliggenhed, er fundet ex, tilhørende den type, 
der ovenfor (kap. II, C) er betegnet som vestlandstype. Jeg minder om det samme for- 
hold ved Hallingdal. 8. På Tune gard også i Vangsmjøsdistriktet, er fundet en skafthuløx 
som R. 45 (C. 19054). 9. To skafthuløxer er fundet på Leine (C. 19311 og 18114), der 
ligger på sjøens nordside. 10. På den under 6 nævnte gard Kattevold er fundet et flint- 
blad (C. 19953). 11. På gården Garstad i Hurum s. er fundet en sandstensslibesten; dette 
fund må ansees at være ganske betydningsfuldt: det vidner jo om fabrikation av stensager 
på stedet og fortæller bedre, end flintpilerne kan gjøre det, om fast bebyggelse på stedet. 
12. På Kjørlien i Hurum er fundet et flintblad (C. 3551). 13. Et lignende er fundet på 
Halien også i Hurum (C. 16254). 14. På Olesæter, lige s. for Bygdin indsjø i Jotunheimen, 
er fundet en Skiferspids. Stedet hører til Ø. Slidre vasdrag, men tilhører altså det nord- 
lige Valdres" bebyggelsescentrum: Vang—Slidre !. 
Endskjønt fundene er få, materialet altså lidet til at trække sikre slut- 
ninger, vil jeg dog på grund av disse kjendsgjerninger og det ovenfor 
omtalte, i lighed med Hallingdalbebyggelsen, udtale, at jeg anser det san- 
synligt, at også den øvre del av Valdres kan antas at være bebygget for en 
del fra vestlandet. 
Fastholder man nemlig, at skiferspidsen, som form betragtet, er mere 
karakteristisk for vestlandet end for østlandet (ovenfor kap. II. C), er det 
jo for det første påfaldende, at der i et så fattigt materiale som 15 — 
femten — fund forekommer fo av denne type og dertil en ox av vest- 
landstype. Tilsammen udgjør dette fre stykker av 15 — det vil si at 1/5 
av materialet, 20 °/, er avgjort vestlandsk. Om de øvrige former kan 
der kun sies, at de er ligeså meget vestlandske, som de er østlandske, og 
omvendt; men i alle tilfælde er procenten af vestlandssager stor, relativt, 
og gir en god støtte for hypotesen. Videre er det mærkeligt, at Slidre 
og Aurdalsbygderne og Aadalen sågodtsom mangler stenaldersfund, som 
allerede nævnt. Et aldeles mærkeligt forhold, der utvilsomt støtter an- 
tagelsen, er det, at der i Aadalen pgd. ikke er gjort et eneste fund hverken 
fra stenalder, bronsealder eller ældre jernalder, mens der først med yngre 
jernalder kommer nogle fund! Dernæst er det lige päfaldende, at det 
samme forhold gjælder for S. Aurdal, når undtas et løst fund af en væv- 
skyttelformet sten, og endelig er det interessant, at N. Aurdal, Slidre og 
Vang i modsætning hertil har tilsammen 36 fund fra æ. j. a., og analogt 
med Hallingdal tør det også nævnes, at den historiske tradition bevarer 
! Der er nylig indkommet en skiferspids fra V. Slidre til Universitetets oldsamling. 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1906. No. 2. 9 
