1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 131 
bygd, der møder os på vor vandring rundt Kristianiafjorden, er Sande pgd. 
JL. Allerede i ældre stenalder, særlig på de butnakkede øxers tid, var 
Sande et rigt pgd.; fortræffelig er også beliggenheden av dette nutildags 
så veldyrkede land, hvor gårdene grupperer sig om elven i dalbunden. 
Strøget er i og for sig lidet av udstrækning, og elvens løb er ikke langt. 
Desto mere interessant er det, at fundene fra begge yngre stenalders 
perioder er særdeles rige. Helt op imod Skoger, hvor nu også en rig 
bygd ligger nordenfor Sande, er fundene forholdsvis tætte og holder sig 
jevnt helt ned til Sandebugten ved fjorden. Bygden har i stenalderen havt 
mange fordele og har som flere av bygderne været uden landkommunikation 
med andre bygder. x 
Vi kan herfra atter fortsætte kystvandringen og vil da, mærkeligt nok, 
ved Holmestrand by træffe på en skafthuløx, f. ved jernbanestationen. 
Forholdene her er: en liden flad bred ved sjøen under en brat fjeldvæg. 
Når betænkes, at adgangen til fiske er åben her, er fundet — isoleret som 
det er — forklarligt. 
Jarlsberg og Larviks amt, det distrikt som nu i korthed skal gjen- 
nemgåes, er et rigt stenaldersamt. Vi kan skille flere bygder; men jeg 
vil på forhånd gjøre opmærksom på, at forholdene i dette flade og veldyr- 
kede amt er således, at flere av bygderne naturligt går over i hinanden 
— dog uden at høre sammen”. 
I Borre pgd. ved kysten er enkelte fund gjort. Mængden er ikke 
imponerende, men vi tør alligevel kalde dette rige grusterræn for et godt 
stykke stenaldersland; der falder en elv ud fra Borrevandet, hvis høide 
ker 10 m. 
De rigeste stenaldersbygder grupperer sig omkring den elv, der fra 
Revuvandet i Fon s., Ramnæs pgd. rinder gjennem Ramnæs ned til Sæm 
og falder ud ved Tønsberg by, og på sin vei modtar tilløb fra Våle og 
Botne bygder; den kaldes i alm. Aulielven. 
Særlig er Sæm pgd. ved Tønsberg, det rige, lavtliggende herred, 
særdeles vel besat med stenaldersfund. Som hørende til præstegjældet, 
men til et eget vasdrag, må nævnes Slagen stenaldersbygd, hvor adskil- 
lige fund er gjort i det veldyrkede land her. Auli-Elven modtar i Sæm 
et lidet bivasdrag fra Vivestad (sogn til Ramnæs pgd.) en ganske god 
stenaldersbygd, hvor det dyrkede land i den lille vakre dalbund er kranset 
- av skog. Fra Sæm kan hovedelven følges til Ramnæs, en god stenalders- 
bygd, hvor terrænet er »en jævn, frugtbar mod syd svagt heldende ler- 
slette, omgivet av syenitfjelde; det er fogderiets beste kornbygd, men den 
1 Ved Jarlsberg og Larviks amt er benyttet prof. Helland: Jordbunden i Jarlsberg og 
Laurviks amt. Norges Geologiske Undersøgelse no. 16. 
