1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 135 
Østbygden pgd. Her stanser praktisk talt bebyggelsen; det er at mærke, 
at den tyndnakkede øx også går helt hidop. 
Tinnsjøen modtar to vasdrag, det ene fra. Maarvandet, hvor der i 
fjeldet er fundet pilespidser, der vidner om jagtbesøg i stenalderen. Det 
samme er tilfældet med vasdraget fra Møsvandet, hvor både her og i 
Vestfjorddalen er fundet enkelte pilespidser. 
Der står nu kun tilbage at omtale bebyggelsen på kyststrækningen 
fra Skiensfjorden til Lister!. Et blik på kartet er tilstrækkeligt til 
at udtale, at bebyggelsen her må ha været spredt og ufuldkommen, og 
dernæst at fundene (næsten samtlige) må betegne en fiskerbefolkning ind- 
imellem disse trange og mange fjordbugter. Kun få steder ved fjord- 
bundene og lidt op fra kysten, hvor nutildags en liden grøn agerflek gir 
bidrag til gården, er der gjort stenaldersfund, der tyder på noget mere 
end fiskeriet, omend dette tør ha været hovednæringsvei. 
At gjennemgå nøiagtig disse fund ét for ét, vilde være unyttigt. Jeg 
skal pege på de væsentligste momenter. Ved Kragerø by, hvor nu en 
samling øer beskytter indseilingen, er endel fund gjort på disse eer. 
Mærkelig er fund fra den yderste av dem, grusryggen Jomfruland, resterne 
av den store moræne, vi i Brunlanæs og Tjølling havde i raet. Denne 
øbebyggelse er før omtalt og vidner da i korthed om fiskerbefolkning. 
Mærkelige er imidlertid tre fund tilhørende det ved Kragerø udløbende 
vasdrag Tokevand, hvor særlig er mærkværdig den groruditøx av spids- 
nakket type fra Drangedal, fra gården Brøsjø, der ligger i Heldølas vasdrag, tilløb til 
Tokevatn, hvor trakterne for det meste er skog. Denne ox bør der lægges megen 
vægt på; dens beskaffenhed fortæller om en særdeles omhu i bearbei- 
delsen, idet groruditen (se bilag I) iethvert tilfælde må være hentet 
fra kysten, eller sansynligere fra Kristianiatrakterne. Nar nu en sådan 
øx findes her, oppe i Drangedal, er det rimeligt, selv om man går 
ud fra, at den er »tilfældig tabt<, at den tillægges en viss vægt. Ved 
- selve Tokevandet er også fundet en ox, av tyndnakket type (i Rørholt- 
fjorden); strækningerne er skogrige, lidet dyrkede. Fundene skriver sig 
imidlertid, som venteligt, fra de dyrkede gårde. Det øverste er fundet 
av en skafthuløx i Tørdal. Få som disse fund er, er de dog vigtige vid- 
nesbyrd om bebyggelse av vasdraget, i dettes dyrkbare dele. 
Inderst i XKilefjorden ved Kragerø er også enkelte fund gjort, 
ganske i lighed med sådanne fra den længere sv. liggende Søndeleds- 
I Strængt tat hører dette strog (fra: Kragerø av) neppe med til det sydøstlige bækken i 
Norge. Se dr. Reusch i ,Norge i det 19 århundrede" I, p. 53- 
