1906. No. 2. STUDIER OVER NORGES STENALDER. 139 
fortsættelse av den ældre stenalders grupperer sig om Tyrifjordens strande, 
da der dog fandtes vel dyrkbart land indenfor elven mellem Hougsund og 
Tyrifjord. Traditionen har opretholdt veien fra ældre stenalder. 
Det er i virkeligheden et ganske godt grundlag for betragtningen av 
bebyggelsens gang, der er erholdt ved denne gjennemgåelse av fundene 
fra sydøstlige Norge. Det synes allerede nu tilstrækkeligt til at kunne 
frigjøre den almindelige mening fra enkelte i nyere tid fremsatte dogmer 
om stenalderen, og desuden danne grunden for en fortsat gjennemarbei- 
delse i detaljer av denne kulturperiode. 
Kardinalpunktet, som må tas op til betragtning, er spørgsmålet om 
disse talrige fund, vi nu har gjennemgået og fundet at være udbredt efter 
en mærkelig sikker lov, — om de repræsenterer fast bosætning eller ikke. 
Det første dogme, som vi her træffer på, indeholder det postulat, at så er 
ikke tilfældet. Dr. Andr. M. Hansen har uden videre gået ud derfra. 
Andre steder træffer man også på det. 
Hvad der menes med fast bosætning, er jo i sin kjerne dette: fast 
bosætning eier kun et folk, som samtidig nærer sig både ved fædrift og 
agerdyrkning). Fædrift alene kan repræsentere nomade-flokke; men det 
er på den anden side ikke udelukket, at et folk, som omtrent udelukkende 
nærer sig ved fædrift, også kan have havt fast bosætning. Hvis det 
derfor kan godtgjøres, at stenaldersfundene repræsenterer fast bosætning, 
følger herav med sansynlighed, at folket har drevet fædrift og agerbrug 
— naturligvis ved siden av fiskeri og jagt. 
Det første punkt, jeg vil pege på, er fundenes fordeling i forhold til den 
ældre stenalders bopladse. Vi kjender ikke få sådanne; ikke ved en eneste 
en av dem er det med sikkerhed påvist, at bosætningen har fortsat udover den 
ældre stenalders tidsgrænse. Man kan ikke godt forklare dette ved en henvis- 
ning til nivåforholdene; dette strækker ikke til ved en boplads som f. ex. 
ved Torp i Brunlanæs, hvor selv under nuværende forhold beliggenheden 
må betegnes som ret gunstig. Eller f. ex. Ormeli i Søndeledsfjorden. 
Dette er vistnok et ubetydeligt moment; men noget tør derav sluttes: de 
ældre stenaldersfolk har tildels været omflakkende. De har beboet stedet 
i ikke ganske kort tid på adskillige steder, men er så dragne videre til 
andre og bedre steder. Et sådant forhold lar sig ikke konstatere for den 
yngre stenalders vedkommende. Fundene har en helt anden karakter. 
1 Det er jo ikke udelukket, men ialfald udenfor regelen, at agerbrug kan drives også av 
nomader. Man har jo exempler herpå i Bag-Indien og N. Amerika. [Salmonsens 
konversationslexikon. B. XII, p. 418.] 
