1906. No. 4.  FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 17 
var i bererelse med Brand. Han udgav 1678 et skrift von dem Phosphoro 
mirabili und dessen leuchtenden Wunder-Pilulæ (fosforpiller, der solgtes for 
ı groschen stykket), men selve fremstillingen holdt han hemmelig. Hans 
fremgangsmaade ved tilberedningen af fosfor blev 1692 offentligjort af 
Homberg, men dette fremkaldte en protest fra Leibniz, der oplyste, 
at det ikke var Kunckel, som havde gjort opdagelsen. Han fremstillede 
ogsaa det s. k. Balduins fosfor, hvis tilberedning ligeledes var holdt 
hemmelig 1. 
Glastilvirkning og hvad dermed staar i forbindelse havde Kunckel 
en særlig interesse for, og han udgav 1679 et eget skrift derom. Han 
har bl. a. beskrevet tilberedningen af det røde kobberoxydulglas samt af 
zaffer og smalte?, ligesom han arbeidede meget med det s. k. Cassius’ 
guldpurpur 3 samt fremstillingen af rubinglas, for hvilket sidste hans her- 
skab i Berlin, den store kurfyrste, havde saadan interesse, at han skal have 
anvendt 1600 dukater til forsøg dermed. Kunckel konstruerede ogsaa 
et glasblæsebord for laboratoriebrug, og han har fortjenesten af at have 
indført den almindeligere brug -af glasblæsning blandt kemikerne. 
Johann Joachim Becher var født i Speyer 1635, studerede theologi, 
mathematik, medicin og kemi og blev efter længere studiereiser i udlandet 
1666 professor i medicin i Mainz. Derfra kom han til Miinchen, senere 
til Wien, 1678 drog han til Holland og to aar efter til England, hvor han 
1682 endte sit urolige liv. Han var en godt uddannet mand med mange 
kundskaber, men et ustadigt hoved og en projektmager, der ikke kunde finde 
sig tilrette nogetsteds. — Becher var fuldblods alkemist og troede fuldt 
og fast paa metalforvandlingen. Imidlertid var alle de forvandlinger, 
han troede at have udført, grundede paa misforstaaelser, saaledes naar han 
mente at have forvandlet sand til jern: han lod sanden, der selvfølgelig 
indeholdt lidt jern, opsuge olivenolie, hvorefter han glødede og fik frem 
jernkorn, der blev tiltrukne af magneten. Mest bekjendt er hans projekt 
at fremstille guld ved at smelte sølvmynter med søsand og et flusmiddel ; 
ved hver smeltning skulde der dannes lidt guld, og sølvet, der ikke aftog 
1 Christoph Baldewein (Balduinus) i Sachsen opleste kridt i salpetersyre og lod 
det ved inddampning erholdte salt henflyde i luften, idet han mente, at det derved optog 
en alkemistisk materia prima, der antoges indeholdt i luften, den s. k. spiritus mundi. 
Det af luften optagne vand blev derpaa fradestilleret og solgtes for 12 groschen loddet, 
henimod ı!/, krone for vel 30 gr., en drei pris, da pengenes værdi dengang var den 
mangedobbelte af nu. Under arbeidet gik en retorte itu, og paa brudstykkerne, hvor 
kalciumnitratet havde afsat sig, kom han til at iagttage dette salts fosforescerende egen- 
skaber (1674). 
Smalte afledes af smaltum, middelalderslatin for smeltet glas, 
Andreas Cassius, der 1632 blev doctor medicinæ i Leyden og senere var læge i 
Hamburg. 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1906. No. 4. 2 
td 
“ 
