26 TH. HIORTDAHL. M.-N. Kl. 
Efter de tre naturriger kommer de 4 elementer, af hvilke det vigtige 
afsnit om ilden, som Kopp med rette har betegnet som klassisk, optager 
omtrent trediedelen af hele første bind; det er illustreret ved udførligt be- 
skrevne forelæsningsforsøg. Efter et resumé af varmelæren kommer for- 
brændingen, de alimento ignis, hvor der dvæles meget udførligt ved for- 
brændingen af alkohol og vises, at der, selv af den paa det alleromhygge- 
ligste tørrede og rektificerede alkohol, dannes en betydelig mængde vand. 
Der stilles spørgsmaal, om vandet allerede forud skulde hænge ved alko- 
holen, men være bundet paa en særegen maade, saa det først ved for- 
brændingen kommer tilsyne, — eller om ildens kraft overfører alkoholen 
til vand ved en virkelig forvandling. Uden at noget afgjørende herom 
udtales, resumeres den fastslaaede kjendsgjerning derhen, at det i alko- 
holen indeholdte pabulum, naar ilden har brugt det, efterlader vand, 
medens det selv undviger og ikke kan sees!. Derefter omhandles varme- 
fænomenerne ved blanding af vædsker eller opløsning af salte, samt fosfor 
og pyrofor. Man finder her for første gang i et kemisk værk beskrevet 
thermometret, hvis brug nu begyndte at blive mere almindelig?; det an- 
vendes her til paavisning af den ved blanding af alkohol og vand sted- 
findende varmeudvikling, der neppe tidligere havde været iagttaget. — 
Efter ilden omhandles luften. Dens virkning ved forbrændingen anser 
Boerhaave for en mekanisk, og dens forhold til forkalkningen tilskriver 
han visse i luften indeholdte saltartede eller svovlartede dele?. Sluttelig 
afhandles vand og jord. Den endnu blandt kemikerne almindelige mening, 
at vandet ved destillation forvandles til jord, bliver her for første gang 
imødegaaet, idet Boerhaave støtter sig til selvstændige forsøg. 
pars est oleosa, tenax, humida arcens aliena, embryonem defendens, inque tenacitate sua 
illigans retinensque tenuem, purum, facile avolaturum, spiritum, qui ultimam actionum 
in plantis metam constituit, qui Spiritus Rector, Sulphuris incola, Archæus, naturæ Fa- 
mulus, Alchemistis audit. — — — in hoc spiritu fragrans odor, sapor proprius, 
plantæ, quin et color singularis ab eo, multum pendet. Hunc Isaacus Hollandus appellat 
sua phrasi Quintam essentiam, — — — Est ille agilis, odoratus, sapidus, ignis filius. 
Qui effectuum incredibilium vera causa. Ille igitur oleis innatus, in iis retentus et 
ligatus, illa imbuit virtute singulari, satis efficaci, neque alibi invenienda, 
! Pabulum Ignis, Igne consumtum, aquam relinquet, evadit vero ipsum adeo tenua, ut in 
chaos aerium dilapsum, haud appareat ultra sensibus. 
Gabriel Daniel Fahrenheit (1686--1736), en Danziger af fødsel, der levede i 
Holland og England, var den første, som forfærdigede nøiagtige thermometre, først 
fyldt med spiritus, senere (omkring 1715) med kviksølv, og forsynede med den efter 
nw 
ham opkaldte skala, 
3 Disse bestanddele, der angriber metallerne stærkt, findes i forskjellig mængde i luften 
paa de forskjellige steder af jorden. De indeholdes isærdeleshed i betydelig mangde 1 
luften i Amerika og navnlig paa Bermudasøerne, som alle englændere bevidner, 
