1906. No. 4.  FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 31 
der har havt stor indflydelse paa kemien i Frankrige. Endvidere er at 
nævne den ikke blot som kemiker, men ogsaa som fysiker, meteorolog, 
fysiolog og botaniker høit anseede Henri Louis Duhamel du Monceau 
(1700—1781), elev af Lemery og den ældre Geoffroy, samt Pierre 
Joseph Macquer (1718—1784), siden 1770 professor ved jardin du roi, 
fra hvis haand man har en række velskrevne lærebøger samt en dictionnaire 
de chymie (1766 og 1768), der nød megen anseelse; fremdeles Mathieu 
Tillet (1714—1791) samt en hel del dygtige kemikere inden apotheker- 
standen, blandt hvilke Antoine Baumé (1728—1804)! og Louis 
Claude Cadet (1731—1799), hvis navn er knyttet til kakodyloxydet, 
som han fremstillede 1760. 
Paa de britiske øer, hvor der ved siden af royal society oprettedes 
lignende selskaber i Dublin (1787) og Edinburg (1788), var den viden- 
skabelige interesse isærdeleshed optaget paa det felt, som Isaac Newton 
(1672—1726) havde aabnet, mathematikens anvendelse paa naturforsk- 
ningen, men kemien var endnu ikke nok udviklet til at kunne tage del i 
dette. I den nærmeste tid efter Boyles død er af mere fremtrædende 
engelske kemikere neppe andre at nævne end Stephen Hales (1677— 
1761), en prest, som indgaaende beskjæftigede sig med studiet af gas- 
arterne. Hans hovedværk er statical essays, hvis første del, vegetable 
staticks (1727) i 6te kapitel indehoider analysis of the air; man skylder 
ogsaa Hales de første nøiagtigere maalinger af blodtrykket samt af saft- 
strømmen i planterne. I lægen William Cullen (1710—1790), der 
holdt forelæsninger over kemi i Glasgow og Edinburg, havde man en 
dygtig lærer, der i høi grad bidrog til at holde interessen for kemien 
vedlige. Af hans elever er først og fremst at nævne Joseph Black 
(1728—1799), der, da Cullen var gaaet over til professor i medicin, 
efterfulgte ham paa den kemiske lærestol i Edinburg, hvor han virkede 
en menneskealder; han var en fremragende lærer og dygtig experimenta- 
tor og har foruden de kemiske arbeider, vi senere kommer til at omtale, 
tillige leveret fysiske, navnlig om den latente varme. En samtidig af ham 
var Henry Cavendish (1731—1810), der tilhørte en mg og fornem 
familie, men levede i tilbagetrukken ensomhed udelukkende for viden- 
skaben. Cavendish har bl. a. opdaget vandstoffet og bestemt den 
atmosfæriske lufts natur; han havde en grundig mathematisk uddannelse, 
og med samme skarpsindighed og neiagtighed som i kemien bearbeidede 
han ogsaa fysiken, hvor han bl. a. har leveret et mærkeligt arbeide over 
metallernes specifike varme. Joseph Priestley (1733—1804) var ud- 
1 Baumés aræometer blev konstrueret 1768—69. 
