8 | TH. HIORTDAHL. | M.-N. KI. 
Ir 
og det viste sig da, at der ikke udskiltes kiselsyre i forlaget. Til samme 
resultat kom samtidigt den som forfatter af en kemisk haandbog og flere 
andre skrifter bekjendte apotheker Johann Christian Wiegleb i Lan- 
gensalza (1732— 1800), idet han sammenlignede vægten af den udskilte 
kiselsyre med det vægtstab, som glasretorten havde undergaaet ved destil- 
lationen. | 
De i flogistontiden indvundne erfaringer om de organiske stoffer 
fortjener ogsaa at omtales 1 korthed. Alkohol var vistnok endnu ikke 
kjendt i absolut eller vandfri tilstand!, men der blev dog gjort forsøg paa 
alkoholometri. Rene Antoine Ferchault de Réaumur? (1683—1757) 
gav allerede 1735 tabeller for egenvægten af blandinger af alkohol og 
vand, og fysikeren Mathurin Jacques Brisson (1723—1800), der be- 
skjæftigede sig med konstruktionen af aræometre, udgav lignende 1769. 
Isediken blev først fremstillet 1759 af den ogsaa som skjønliterær og 
historisk forfatter bekjendte grev Louis Léon Lauraguais (1733—1824), 
som ogsaa opdagede edikeætheren. Myresyrens forskjellighed fra edike- 
syren godtgjordes af Marggraf 1749, og endelig blev for et stort antal 
andre organiske syrer deres eiendommelighed først fastslaaet af Scheele. 
Saaledes vinsyren? som allerede nævnt 1770, urinsyren 1776, slimsyren 
samt melkesyren 1780, oxalsyren og citronsyren 1784. Scheele havde 
allerede 1776 fremstillet oxalsyre af sukker, men den antoges forskjellig 
fra den i syresaltet indeholdte syre, indtil han 1784 paaviste begges iden- 
titet. Det var ogsaa Scheele, som først fremstillede æblesyren (1785) og 
det følgende aar den rene gallussyre, hvis forekomst i galæblerne allerede 
før var iagttaget. Korksyren fremstilledes 1787 af Luigi Brugnatelli 
(1761—1818), professor i Pavia. — I 1783 opdagede Scheele glycerinet, 
som han fremstillede af olivenolie og blyoxyd, og han konstaterede dets 
forekomst i forskjellige fedtarter; imidlertid var man endnu ikke kommen 
til nogen rigtig erkjendelse af forsæbningen eller fedtarternes natur i det 
hele taget. — Man skylder ogsaa Scheele opdagelsen af blaasyren, hvis 
forhistorie allerede skriver sig fra aarhundredets begyndelse. En farver i 
Berlin, som vilde tilberede florentinerlak af kochenille ved at udkoge den 
med alun og jernvitriol, samt derefter fælde med alkali, anmodede en den 
! Den blev først fremstillet 1796; Bergman angiver 1775 egenvægten af den reneste 
alkohol til 0.82, hvilket svarer til omtrent 94 vægtsprocent. 
Réaumurs arbeider om thermometret er fra 1730—31. 
Seignettesaltet, der har navn efter den franske apotheker Pierre Seignette (død 1712), 
som længe havde holdt dets fremstilling hemmelig, var 1735 blevet undersogt af Cl. J. 
Geoffroy, der fandt det sammensat af vinsten og spansk soda, 
to 
i) 
