1906. No. 4. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 5 
delig del nye og mærkelige iagttagelser; men med alt dette var han dog 
ikke kommen til at erkjende luftens to bestanddele eller forstaa sammen- 
hængen med luftens »ødelæggelse« ved forbrænding og aandedræt eller dens 
»fornyelse« ved planterne. Han antog stadig, at det var luften som helhed, 
der blev »ødelagt« eller »fornyet«. Imidlertid har han havt en følelse af 
sine opdagelsers betydning: this series of facts seems very extraordinary 
and important, and, in able hands, may lead to considerable discoveries. 
Et par aar senere kom Priestley tilbage til den gas, han tidligere 
havde fremstillet ved ophedning af salpeter, og den ıste august 1774 
fremstillede han surstoffet ved ophedning af rødt kvikselvoxyd. Da gasen 
underholdt forbrændingen saa let og derved forekom ham at virke paa 
lignende maade som salpeter, tænkte han sig muligheden af, at kviksølvet 
ved at ophedes i aabne kar kunde have optaget noget salpeterartet, og 
det var ham derfor om at gjøre at faa gjentage forsøget med rent 
kviksølvoxyd. Senere paa aaret, i oktober, reiste han til Paris, hvor han 
fik en unze rent kviksølvoxyd, der var fremstillet af Cadet; han fik paany 
den samme gas frem og forvissede sig om, at den var forskjellig fra det 
af ham noget før opdagede kvælstofoxydul, der ogsaa underholdt for- 
brændingen. Noget senere fandt han, at den deflogisticerte luft, som han 
nu kaldte gasen, er noget tungere end den atmosfæriske. At den var en 
bestanddel af den atmosfæriske luft, saa han ikke; jeg fik, siger han, en 
luft, som — — — havde alle den sædvanlige lufts egenskaber, kun i 
meget større fuldkommenhed. 
Luftens anden hovedbestanddel, kvælstoffet, som Scheele kaldte for- 
dærvet luft og Priestley flogisticeret luft, og som allerede Mayow 
havde havt under sine hænder, erkjendtes 1772 som en eiendommelig 
gasart af lægen Daniel Rutherford i Edinburg (1749—1819), der 
offentliggjorde sine iagttagelser noget før de andre samtidige, der ogsaa 
havde isoleret denne luftbestanddel. Rutherford viste, at den atmo- 
sfæriske luft ikke blot ved aandedrætsprocessen tilføres utjenlige gaser, 
men at der i selve dens sammensætning indgaar en gas, som i og for sig 
er uskikket til at underholde forbrænding eller aandedræt. Af luft, hvori 
dyr havde aandet, fjernede han kulsyregasen ved kalilud og paaviste, at 
den tilbageblivende gas slukkede flammen og kvalte dyr. 
Priestley havde — som vi nu vilde sige — udført den første ana- 
lyse af luften ved at lade surstoffet absorberes af salpetergas. Lignende 
bestemmelser blev i 1774 udført af den italienske professor Felice Fontana 
(1730—1805) samt 1775 af hans landsmand grev Marsiglio Landriani. 
Analyserne var dog meget ufuldkomne og gav store differentser, idet man 
fandt 18—25 vol. pct. surstof. Landriani troede at maatte slutte, at 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1906. No. 4. 5 
