IO P, A, ØYEN. 
M.-N. Kl. 
fra heever saa terrassen sig i naerheden af Killingmo til 190 m. o.h. Det 
blev mig her fortalt, at man ved gravning under ?/; m. fin sand havde 
stødt paa en »fedler« svarende til Romerikes. Killingmo skydebane udgjør 
et myrlændt terræn i en høide af 193 m. o. h., men ligger mellem gneis- 
fjeld paa begge sider, saa forholdet til de marine afsætninger er meget 
uklar. Ovenfor Killingmo støder imidlertid terrassen med noksaa plan flade, 
eller rettere kun kant, mod det faste fjeld i en høide af 197 m. o. h., og 
her har man et sandtag i en skraatskiktet littoral afsætning, sand i veks- 
lende lag, snart finere som i grustaget paa Armoen og snart lidt grovere. 
Herfra har man saa indtil ca. 3 m. under den maalte høide sandafsætninger. 
Gunhildrud, Borrestad og Gretli ligger paa en udpræget terrasse, der gaar 
op til ca. 179—193 m. o. h. efter rektangelkartets angivelse, og synes at 
danne den øverste. 
Fra Killingmo station har man videre mod øst til Finstad station 160.8 
m. 0. h. en lav dalbundterrasse, dels dyrket og dels bevokset med skov, 
ofte mere eller mindre myrlændt, hyppig som en mere sumpagtig dannelse, 
og ved Finstad station, hvor elven skjærer i dalbunden, sees heller ikke 
ler. Men over jernbanelinjen hæver sig her ud mod dalsiderne et par 
ganske lave terrasser. I sydøstlig retning for Finstad station har man 
Aursmoen, der som en udpræget terrasseflade i en høide af 185 m. o. h. 
støder mod den lave fjeldryg lige vest for Urskog kirke. Lige øst for 
denne fjeldryg ligger Urskog kirke paa en udpræget terrasseflade, der 
stiger ganske svagt og lige ved prestegaarden i høiden 185 m. o. h. støder 
mod den ovenfor nævnte fjeldryg. Ved Urskog meieri har man et par 
meter over elven og et par meter under stationen en 3—4 m. høi skjæ- 
ring i samme fede, snart mere blaagraa og snart mere gulgraa ler, som i 
det foregaaende er beskrevet fra Killingmo teglverk og flere steder. Tus- 
silago farfara L. vokser her meget frodig. Øverst følger saa over leren 
en fin, gulbrun og tildels noget rødlig sand. Urskog station ligger 153.0 
m. o. h. paa en vid og temmelig flad, af sand og rullesten opbygget mo, 
der støder til fast fjeld et par meter over stationen. Derpaa har man 
videre mod øst en skovbevokset, vid og flad dalbund, tildels med noget 
sumpet terræn og dels fast fjeld, medens selve terrasselandskabet fortsætter 
kontinuerlig ned gjennem dalen i et høiere niveau. Urskog maa saaledes 
have været en forholdsvis grund bugt eller rettere sund; fyldningen af 
bassinet har været ufuldstændig, og den senere evorsion har kanske været 
forholdsvis sterk. En oversigt over stationshøiderne paa Urskog—Hølands- 
banen vil her give det bedste indblik i dalbundsrelieftet videre mod øst 
og syd: 
